Higrin
![]() | |
Nazivi | |
---|---|
IUPAC naziv (R)-1- (1-metilpirolidin- 2-il)- propan- 2-on | |
Identifikacija | |
| |
3D model (Jmol) |
|
ChEBI |
|
ChemSpider |
|
ECHA InfoCard | 100.007.112 |
KEGG[1] |
|
| |
SMILES
| |
Svojstva | |
C8H15NO | |
Molarna masa | 141,21 g/mol |
Tačka ključanja | 193-195 °C |
Ukoliko nije drugačije napomenuto, podaci se odnose na standardno stanje materijala (na 25 °C [77 °F], 100 kPa). | |
![]() ![]() ![]() | |
Reference infokutije | |
Higrin je pirolidinski alkaloid, nađen prvenstveno u kokinom lišću (0,2%). Njega je privi izolovao Karl Liberman 1889, zajedno sa srodnim jedinjenjem kuskohigrinom, kao alkaloid koji se nalazi zajedno sa kokainom u koki. Ekstrahovani higrin je žuto ulje, koje ima oštar miris i ukus.
Reference
- ^ Joanne Wixon; Douglas Kell (2000). „Website Review: The Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes — KEGG”. Yeast. 17 (1): 48—55. doi:10.1002/(SICI)1097-0061(200004)17:1<48::AID-YEA2>3.0.CO;2-H.
- ^ Li Q, Cheng T, Wang Y, Bryant SH (2010). „PubChem as a public resource for drug discovery.”. Drug Discov Today. 15 (23-24): 1052—7. PMID 20970519. doi:10.1016/j.drudis.2010.10.003. уреди
- ^ Evan E. Bolton; Yanli Wang; Paul A. Thiessen; Stephen H. Bryant (2008). „Chapter 12 PubChem: Integrated Platform of Small Molecules and Biological Activities”. Annual Reports in Computational Chemistry. 4: 217—241. doi:10.1016/S1574-1400(08)00012-1.
Literatura
- Dr. Ame Pictet (1904). The Vegetable Alkaloids. With particular reference to their chemical constitution. London: Chapman & Hall.
- „Hygrine”. Webster's Revised Unabridged Dictionary (? изд.). 1913.
- „USDA, ARS, National Genetic Resources Program. Phytochemical and Ethnobotanical Databases.[Online Database] National Germplasm Resources Laboratory, Beltsville, Maryland.”. Архивирано из оригинала 11. 12. 2012. г. Приступљено 15. 7. 2005.