Izobutanol
![]() | |
![]() | |
Nazivi | |
---|---|
IUPAC naziv 2-metil-1-propanol | |
Drugi nazivi Izobutil alkohol, IBA, 2-metilpropil alkohol | |
Identifikacija | |
| |
3D model (Jmol) |
|
ChEBI |
|
ChemSpider |
|
ECHA InfoCard | 100.001.044 |
KEGG[1] |
|
PubChem[2][3] C ID |
|
RTECS | NP9625000 |
UNII |
|
SMILES
| |
Svojstva | |
C4H10O | |
Molarna masa | 74,122 g/mol |
Agregatno stanje | Bezbojna tečnost |
Gustina | 0,802 g/cm3, tečnost |
Tačka topljenja | −1.019 °C (−1.802 °F; −746 K) |
Tačka ključanja | 10.789 °C (19.452 °F; 11.062 K) |
Rastvorljivost u vodi | 8,7 mL/100 mL[4] |
log P | 0.8 |
Indeks refrakcije (nD) | 1,3959 |
Viskoznost | 3,95 cP na 20 °C |
Opasnosti[5] | |
Bezbednost prilikom rukovanja | ICSC 0113 |
EU klasifikacija (DSD) | Iritant (Xi) |
R-oznake | R10 R37/38 R41, R67 |
S-oznake | (S2) S7/9 S13 S26 S37/39 S46 |
NFPA 704 | ![]() 3 1 0 |
Tačka paljenja | 28 °C (82 °F; 301 K) |
Tačka spontanog paljenja | 415 °C (779 °F; 688 K) |
Eksplozivni limiti | 1.7–10.9% |
Letalna doza ili koncentracija (LD, LC): | |
LDLo (LDLo) | 3750 mg/kg (zec, oralno) 2460 mg/kg (pacov, oralno)[7] |
SAD zdravstvene granice izlaganja (NIOSH): | |
PEL (dozvoljivo) | TWA 100 ppm (300 mg/m3)[6] |
REL (preporučeno) | TWA 50 ppm (150 mg/m3)[6] |
IDLH (neposredna opasnost) | 1600 ppm[6] |
Srodna jedinjenja | |
Srodne materije | n-Butanol sec-Butanol tert-Butanol |
Srodna jedinjenja | Izobutiraldehid Izobutirna kiselina |
Ukoliko nije drugačije napomenuto, podaci se odnose na standardno stanje materijala (na 25 °C [77 °F], 100 kPa). | |
![]() ![]() ![]() | |
Reference infokutije | |
Isobutanol (IUPAC: 2-metil-1-propanol) je organsko jedinjenje sa formulom (CH3)2CHCH2OH. Ova bezbojna, zapaljiva tečnost sa karakterističnim mirisom se uglavnom koristi kao rastvarač. Njegovi izomeri su n-butanol, 2-butanol, i tert-butanol, svi od kojih su industrijski značajni.
Proizvodnja
Isobutanol se proizvodi karbonilacijom propilena. Dva methoda se koriste u industriji, hidroformilacija se češće primenjuje. Ona formira smešu normalnog i izobutiraldehida, koji se hidrogenišu do alkohola i zatim razdvajaju. Repova karbonilacija se takođe koristi.[8]
Reference
- ^ Joanne Wixon; Douglas Kell (2000). „Website Review: The Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes — KEGG”. Yeast. 17 (1): 48—55. doi:10.1002/(SICI)1097-0061(200004)17:1<48::AID-YEA2>3.0.CO;2-H.
- ^ Li Q, Cheng T, Wang Y, Bryant SH (2010). „PubChem as a public resource for drug discovery.”. Drug Discov Today. 15 (23-24): 1052—7. PMID 20970519. doi:10.1016/j.drudis.2010.10.003. уреди
- ^ Evan E. Bolton; Yanli Wang; Paul A. Thiessen; Stephen H. Bryant (2008). „Chapter 12 PubChem: Integrated Platform of Small Molecules and Biological Activities”. Annual Reports in Computational Chemistry. 4: 217—241. doi:10.1016/S1574-1400(08)00012-1.
- ^ „Iso-butanol”. ChemicalLand21.
- ^ а б Isobutanol, International Chemical Safety Card 0113, Geneva: International Programme on Chemical Safety, april 2005 .
- ^ а б в NIOSH Džepni vodič hemijskih hazarda 0352
- ^ „Isobutyl alcohol”. Immediately Dangerous to Life and Health. National Institute for Occupational Safety and Health (NIOSH).
- ^ „Butanols”. Ullmann’s Encyclopedia of Industrial Chemistry. Weinheim: Wiley-VCH. 2005. doi:10.1002/14356007.a04_463. .
Spoljašnje veze
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
Izobutanol на Викимедијиној остави.
- Internacionalna karta hemijske bezbednosti 0113
- NIOSH Džepni vodič hemijskih hazarda 0352
- IPCS Ekološki zdravstveni kriterijum 65: Butanols: four isomers
- p
- r
- u
- Etanol
- Propan-1-ol
- Butanol/Izobutanol
- 1-Pentanol
- 1-Heksanol
- 1-Heptanol
- Masni alkohol: 1-Oktanol (C
8) - 1-Nonanol (C
9) - 1-Dekanol (C
10) - Undekanol (C
11) - Dodekanol (C
12) - 1-Tetradekanol (C
14) - Cetil alkohol (C
16) - Stearil alkohol (C
18) - Arahidil alkohol (C
20) - Dokozanol (C
22) - Tetrakozanol (C
24) - Heksakozanol (C
26) - Oktanozol (C
28) - Triakontanol (C
30)
- tert-Butanol
- 2-Metil-2-butanol