GK Persei
GK Persei ![]() | |
Observationsdata Epok: J2000.0 | |
---|---|
Stjärnbild | Perseus |
Rektascension | 03t 31m 11,82s |
Deklination | +43° 54′ 16,8″ |
Skenbar magnitud () | +0,2 (maximum), +14 (minimum) |
Stjärntyp | |
Spektraltyp | Be+K2sdI |
Variabeltyp | Nova |
Astrometri | |
Avstånd | 1 500 lå (459,9 pc) |
Andra beteckningar | |
Nova Persei 1901, 1RXS J033111.9+435427, 2MASS J03311201+4354154, AAVSO 0324+43, AN 3.1901, BD+43 740, Downes GK Per, GSC 02874-00922, HD 21629, X 03277+432 |
GK Persei eller Nova Persei 1901 var en nova i stjärnbilden Perseus. Den upptäcktes av den skotske prästen Tomas David Anderson den 21 februari 1901. Novan nådde i maximum magnitud +0,2 och var därför den ljusstarkaste novan i modern tid, fram till 1918 års nova, Nova Aquilae 1918.
Till skillnad från Nova Aquilae 1918 har GK Persei efter att novautbrottet avklingat fått smärre utbrott på 2-3 magnituders ljusstyrka (motsvarande en ökning av ljusstyrkan på ungefär 10 gånger) med oregelbundna mellanrum. Sedan 1980 har dessa utbrott blivit ganska regelbundna. De uppträder ungefär vart tredje år (880 – 1240 dygn) och varar ungefär två månader. [1] GK Persei har därför förändrats från klassisk nova till kataklysmisk variabel.[2]
GK Persei omges av “Firework Nebula” (saknar svenskt namn, men heter i översättning ”Fyrverkerinebulosan”). Den upptäcktes året efter novautbrottet. Gasmolnet expanderar med 1 200 km/s.
I populärkulturen
GK Persei figurerar i H. P. Lovecrafts novell "Beyond the Wall of Sleep" (1919). Svensk titel “Bortom sömnens barrier”. Stig Claesson har skrivit novellen "När tändes Nova Persei?", publicerad i samlingen "Blå måndag" (1985).
Den omnämns också i "Brobyggarna" - första delen i romansviten "Det stora århundradet" - av Jan Guillou.
Externa länkar
- APOD: The Firework Nebula, NASA:s Astronomical Picture of the Day, 4 juli 1995
- APOD: GK Per: Nova of 1901, NASA:s Astronomical Picture of the Day, 5 november 2011
- GK Persei som rörlig gif-bild
Se även
Referenser
- ^ ”GK Per”. American Association of Variable Star Observers. AAVSO. http://www.aavso.org/vsx/index.php?view=detail.top&oid=25717. Läst 18 september 2013.
- ^ Sabbadin & Bianchini. ”The old-nova GK Per (1901) IV. The light curve since 1901”. Astronomical and Astrophysical Supplement 54 s. 393-403 (1983). SAO/NASA. http://articles.adsabs.harvard.edu/cgi-bin/nph-iarticle_query?1983A%26AS...54..393S&data_type=PDF_HIGH&whole_paper=YES&type=PRINTER&filetype=.pdf. Läst 19 september 2013.