Långfenad makohaj
Långfenad makohaj Status i världen: Starkt hotad[1] | |
![]() | |
Systematik | |
---|---|
Domän | Eukaryoter Eukaryota |
Rike | Djur Animalia |
Stam | Ryggsträngsdjur Chordata |
Understam | Ryggradsdjur Vertebrata |
Överklass | Broskfiskar Chondrichthyes |
Klass | Hajar och rockor Elasmobranchii |
Ordning | Håbrandsartade hajar Lamniformes |
Familj | Håbrandshajar Lamnidae |
Släkte | Isurus |
Art | Långfenad makohaj Isurus paucus |
Vetenskapligt namn | |
§ Isurus paucus | |
Auktor | Guitart-Manday, 1966 |
Utbredning | |
![]() | |
Synonymer | |
Isurus alatus Garrick, 1967[2] Lamiostoma belyaevi Glückman, 1964[2] Isurus oxyrinchus (non Rafinesque, 1810)[3] | |
Hitta fler artiklar om djur med Djurportalen |
Långfenad makohaj (Isurus paucus)[4] är en hajart som beskrevs av Guitart-Manday 1966. Långfenad makohaj ingår i släktet Isurus och familjen håbrandshajar.[5][6] Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.[5]
Denna haj förekommer i alla tropiska och subtropiska hav inklusive Medelhavet. Den når ett djup av 1750 meter. Den största individen som registrerades var 427 cm lång. De flesta exemplar blir könsmogna när de är 245 cm långa. Äggen kläcks inuti honans kropp. Nykläckta ungar äter ägg av sina syskon samt delar av moderkakan. Per kull föds 2 till 8 ungar som har en längd av 97 till 120 cm vid födelsen.[1]
Fiske på arten är vanlig ch flera exemplar hamnar som bifångst i fiskenät. IUCN uppskattar att hela populationen minskade med 50 till 80 procent under de gångna 75 åren (räknad från 2018) och listar arten so starkt hotad (EN). [1]
Källor
- ^ [a b c] Rigby, C.L. et al. 2018 Isurus paucus . Från: IUCN 2018. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2018.1. Läst 30 september 2022.
- ^ [a b] Compagno, L.J.V. (1984) FAO Species Catalogue. Vol. 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 1 - Hexanchiformes to Lamniformes., FAO Fish. Synop. 125(4/1):1-249.
- ^ Compagno, L.J.V. (1998) Lamnidae. Mackerel sharks, makos, white sharks, porbeagles., p. 1274-1278. In K.E. Carpenter and V.H. Niem (eds.) FAO identification guide for fishery purposes. The Living Marine Resources of the Western Central Pacific. FAO, Rome.
- ^ Compagno, L.J.V. (1999) Checklist of living elasmobranchs., p. 471-498. In W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland.
- ^ [a b] Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.) (17 augusti 2011). ”Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.”. Species 2000: Reading, UK. http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/isurus+paucus/match/1. Läst 24 september 2012.
- ^ FishBase. Froese R. & Pauly D. (eds), 2011-06-14
Externa länkar
Wikimedia Commons har media som rör Långfenad makohaj.
Bilder & mediaWikispecies har information om Isurus paucus.
Artförteckning
|