Renzo Piano
Renzo Piano | |
![]() Renzo Piano, 2012. | |
Född | 14 september 1937[1][2][3] (86 år) Genua[4] |
---|---|
Medborgare i | Italien[5] |
Utbildad vid | Politecnico di Milano, ![]() |
Sysselsättning | Arkitekt[6][7], politiker[8] |
Befattning | |
Italiensk senator på livstid (2013–)[9] | |
Arbetsgivare | Kina (1965–1968) |
Noterbara verk | The Shard, Kansai internationella flygplats, Stadio San Nicola, Centre Pompidou, California Academy of Sciences och École normale supérieure de Cachan |
Politiskt parti | |
partilös | |
Utmärkelser | |
Se lista | |
Redigera Wikidata |
Renzo Piano, född 14 september 1937 i Genua, är en italiensk arkitekt.
Piano studerade vid Florens universitet 1962-64. Efter examen från tekniska universitetet i Milano var han verksam som docent där 1965-68. Han gjorde studieresor till Storbritannien och USA och praktiserade 1965-70 hos Louis Kahn i Philadelphia. Han undervisade vid Architectural Association School i London där han lärde känna Richard Rogers och duon grundade senare en gemensam arkitektbyrå i Paris.
Under 1970-talet intresserade han sig för konstruktion och strukturer, vilket kom till uttryck i kulturhuset Centre Pompidou i Paris, ritat tillsammans med Richard Rogers. Det har en high-tech-arkitektur, där byggnadens tekniska installationer och konstruktion blivit arkitektoniska motiv i fasaden. Sedan dess har hans arbete koncentrerats på offentliga byggnader och då särskilt på museer, uppförda världen över. År 1998 erhöll Piano Pritzkerpriset. Ett par skyskrapor i San Francisco, vilka han ritat, är uppkallade efter honom.
Den första byggnaden av Renzo Piano i Norden var Vandalorums konst- och designmuseum i Värnamo[10] Den andra var det nya Astrup Fearnley-museet på Tjuvholmen i Oslo 2012.[11]
Verk i urval
- Whitney Museum of American Art i New York 2015
- The Shard i London
- Astrup Fearnley-museet i Oslo 2012
- Vandalorum i Värnamo 2011
- Renzo Piano Tower I & III i San Francisco 2006-
- Trans National Place, Boston (2006-)
- Isabella Stewart Gardner Museum i Boston 2005-
- Sesto San Giovanni generalplan, Milano (2004-)
- Los Angeles County Museum of Art 2003-
- California Academy of Sciences rebuilding, San Francisco (2008)
- New York Times Tower, Manhattan (2008)
- Art Institute of Chicago
- Zentrum Paul Klee (2006) i Bern, Schweiz
- High Museum of Art Expansion, Atlanta, Georgia (2005)
- Beyeler Foundation Museum, Basel, Schweiz
- Nasher Sculpture Center i Dallas, USA (2003)
- Aurora Place (1996-2000), Sydney
- Cité Internationale (1995-2006), Lyon, Frankrike
- Vetenskapscenret Nemo i Amsterdam 1997
- Jean-Marie Tjibaou Cultural Center (1991-98), Noumea
- Kansai International Airport (1987-1990), Osaka (Japan)
- Menil Collection, Houston, USA (1987)
- IBM Travelling Pavilion
- IRCAM & the Centre Georges Pompidou (1972-1977), Paris, Frankrike (med Richard Rogers)
Bildgalleri
- Vandalorum i Värnamo
- Zentrum Paul Klee i Bern
- Weltstadthaus i Köln
- Hus från Potsdamer Platz i Berlin
- New York Times Tower
- Fondation Beyeler i Riehen vid Basel
- Menil Collection i Houston
- The Shard i London
- Vetenskapscentret Nemo i Amsterdam
Utmärkelser
- Auguste Perret-priset, 1978
- Royal Gold Medal, 1989
- Kyotopriset i konst och filosofi, 1990[12]
Storkorsriddare av Republiken Italiens förtjänstorden, 24 mars 1990[13]
- Prix de l'Équerre d'argent, 1991
Italiens guldmedalj för kultur- och konstförtjänst, 28 mars 1994[14]
- Erasmuspriset, 1995
- Praemium Imperiale, 1995[15]
- Berliner Kunstpreis, 1995
- Pritzkerpriset, 1998
- Gyllene lejonet, 2000
Officer av Hederslegionen, 2000
- Guldmedalj för italiensk arkitektur
- AIA:s guldmedalj, 2008
- Hedersdoktor vid Columbia University, 2014[16]
- Prix de l'Équerre d'argent, 2017
Storkorset av Alfons X den vises orden, 2017[17]
- Hedersdoktor vid Universitetet i Picardie, 2022[18]
- Sir John Sulman Medal
[Redigera Wikidata]
Källor
Noter
- ^ SNAC, Renzo Piano, läs online, läst: 9 oktober 2017.[källa från Wikidata]
- ^ Akademie der Künste, Renzo Piano, läst: 9 oktober 2017.[källa från Wikidata]
- ^ Structurae, Renzo Piano, läst: 9 oktober 2017.[källa från Wikidata]
- ^ Herbert Muschamp, Renzo Piano Wins Architecture's Top Prize (på engelska), The New York Times, 20 april 1998, läs online, läst: 12 april 2021.[källa från Wikidata]
- ^ Museum of Modern Arts webbsamling, läs online, läst: 4 december 2019, licens: CC0.[källa från Wikidata]
- ^ Morgan Library Plans a Makeover and an Image Upgrade (på engelska), The New York Times, 26 april 2005, läs online, läst: 12 april 2021.[källa från Wikidata]
- ^ Altered Spaces: The Good, the Bad and the Dizzying (på engelska), The New York Times, 28 mars 2007, läs online, läst: 12 april 2021.[källa från Wikidata]
- ^ Openpolis, läst: 6 april 2022.[källa från Wikidata]
- ^ Il Presidente Napolitano ha nominato quattro senatori a vita (på italienska), presidenza della Repubblica Italiana, 30 augusti 2013, läs online.[källa från Wikidata]
- ^ Renzo Piano och Vandalorum, på Vandalorums webbplats
- ^ http://www.svd.se/kultur/renzo-piano-fangar-ljuset-i-oslo_7540846.svd
- ^ läs online, www.kyotoprize.org .[källa från Wikidata]
- ^ Dettaglio decorato (på italienska), presidenza della Repubblica Italiana, läs online, läst: 28 november 2013.[källa från Wikidata]
- ^ Dettaglio decorato (på italienska), presidenza della Repubblica Italiana, läs online, läst: 7 december 2013.[källa från Wikidata]
- ^ läs online, www.praemiumimperiale.org , läst: 19 mars 2022.[källa från Wikidata]
- ^ Columbia’s 2014 Honorary Degree Recipients Announced, Columbiauniversitetet, 9 april 2014, läs online.[källa från Wikidata]
- ^ Real Decreto 973/2017, de 3 de noviembre, por el que se concede la Gran Cruz de la Orden Civil de Alfonso X el Sabio al señor Renzo Piano. (på spanska), Boletín Oficial del Estado, 4 november 2017, läs online.[källa från Wikidata]
- ^ läs online, www.amiens.fr .[källa från Wikidata]
Externa länkar
- Bild på Centre Pompidou i Paris
- Renzo Piano Building Workshops webbplats
|
|