Rhizoprionodon acutus
Rhizoprionodon acutus Status i världen: Sårbar[1] | |
![]() | |
Systematik | |
---|---|
Domän | Eukaryoter Eukaryota |
Rike | Djur Animalia |
Stam | Ryggsträngsdjur Chordata |
Understam | Ryggradsdjur Vertebrata |
Överklass | Broskfiskar Chondrichthyes |
Klass | Hajar och rockor Elasmobranchii |
Ordning | Gråhajartade hajar Carcharhiniformes |
Familj | Revhajar Carcharhinidae |
Släkte | Rhizoprionodon |
Art | Rhizoprionodon acutus |
Vetenskapligt namn | |
§ Rhizoprionodon acutus | |
Auktor | (Ruppell, 1837) |
Utbredning | |
![]() | |
Synonymer | |
Rhizoprionodon oligolinx (non Springer, 1964)[2] Rhizoprionodon taylori (non Ogilby, 1915)[2] Scoliodon vagatus Garman, 1913[3] Carcharias eumeces Pietschmann, 1913[3] Scoliodon longmani Ogilby, 1912[4] Carcharias aaronis Hemprich & Ehrenberg, 1899[3] Carcharias crenidens Klunzinger, 1880[3] Carcharias walbenii Bleeker, 1856[3] Scoliodon walbeehmi (Bleeker, 1856)[3] Scolliodon walbechmii (Bleeker, 1856)[3] Scoliodon walbeemii (Bleeker, 1856)[3] Scoliodon walbeehmii (Bleeker, 1856)[5] Carcharias walbeehmii (Bleeker, 1856)[3] Carcharias walbeehmi Bleeker, 1856[3] Scoliodon palasorra (Bleeker, 1853)[2] Scoliodon palasorrah (Bleeker, 1853)[6] Loxodon macrorhinus (non Müller & Henle, 1839)[2] Carcharhinus macloti (non Müller & Henle, 1839)[2] Scoliodon laticaudus (non Müller & Henle, 1838)[2] Cynocephalus acutus (Ruppell, 1837)[6] Hypoprion acutus (Ruppell, 1837)[6] Carcharhinus acutus (Ruppell, 1837)[6] Scoliodon acutus (Ruppell, 1837)[2] Carcharias acutus Ruppell, 1837[3] Scoliodon terra (non Richardson, 1836)[7] | |
Hitta fler artiklar om djur med Djurportalen |
Rhizoprionodon acutus[8] är en hajart som först beskrevs av Ruppell 1837. Rhizoprionodon acutus ingår i släktet Rhizoprionodon och familjen revhajar.[9][10] Inga underarter finns listade i Catalogue of Life.[9]
Denna haj blir vanligen 110 cm lång och de största exemplaren var 178cm långa. Analfenan börjar tydlig före den andra ryggfenan. Nosen är spetsig.[11]
Arten förekommer frän östra Atlanten över Indiska oceanen till västra Stilla havet. Den når norrut till Marocko, Sinaihalvön och södra Japan. Exemplaren vistas nära kusterna och dyker till ett djup av 200 meter. Individerna blir könsmogna vid en längd av 55 till 90 cm. Honor lägger inga ägg utan föder upp till tio ungar per tillfälle. De är vid födelsen 25 till 45 cm långa. Rhizoprionodon acutus kan leva åtta år.[1] Ofta ligger ett år mellan parningen och födseln. Födan utgörs av mindre benfiskar, kräftdjur, bläckfiskar och havslevande blötdjur.[11]
Denna haj fiskas som matfisk och den hamnar som bifångst i fiskenät. Enligt uppskattningar minskade hela beståndet med 30 till 49 procent under 15 till 22 år före 2020. IUCN kategoriserar arten globalt som sårbar.[1]
Källor
- ^ [a b c] Rigby, C.L., Harry, A.V., Pacoureau, N., Herman, K., Hannan, L. & Derrick, D. 2020 Rhizoprionodon acutus . Från: IUCN 2020. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2018.1. Läst 30 januari 2024.
- ^ [a b c d e f g] Compagno, L.J.V. and V.H. Niem (1998) Carcharhinidae. Requiem sharks., p. 1312-1360. In K.E. Carpenter and V.H. Niem (eds.) FAO Identification Guide for Fishery Purposes. The Living Marine Resources of the Western Central Pacific. FAO, Rome.
- ^ [a b c d e f g h i j k] Compagno, L.J.V. (1984) FAO Species Catalogue. Vol. 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes., FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655.
- ^ Last, P.R. and J.D. Stevens (1994) Sharks and rays of Australia., CSIRO, Australia. 513 p.
- ^ Nguyen, H.P. and H.L. Tran (1994) Checklist of marine fishes in Viet Nam. Vol. 1. Amphioxi and Chondrichthyes., Science and Technics Publishing House, Viet Nam.
- ^ [a b c d] Fricke, R. (1999) Fishes of the Mascarene Islands (Réunion, Mauritius, Rodriguez): an annotated checklist, with descriptions of new species., Koeltz Scientific Books, Koenigstein, Theses Zoologicae, Vol. 31:759 p.
- ^ Afonso, P., F.M. Porteiro, R.S. Santos, J.P. Barreiros, J. Worms and P. Wirtz (1999) Coastal marine fishes of São Tomé Island (Gulf of Guinea)., Arquipélago 17(A):65-92.
- ^ Compagno, L.J.V. (1999) Checklist of living elasmobranchs., p. 471-498. In W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland.
- ^ [a b] Bisby F.A., Roskov Y.R., Orrell T.M., Nicolson D., Paglinawan L.E., Bailly N., Kirk P.M., Bourgoin T., Baillargeon G., Ouvrard D. (red.) (17 augusti 2011). ”Species 2000 & ITIS Catalogue of Life: 2011 Annual Checklist.”. Species 2000: Reading, UK. http://www.catalogueoflife.org/annual-checklist/2011/search/all/key/rhizoprionodon+acutus/match/1. Läst 24 september 2012.
- ^ FishBase. Froese R. & Pauly D. (eds), 2011-06-14
- ^ [a b] Bonfil & Abdallah (2004). ”Rhizoprionodon acutus”. Field Identification Guide to the Sharks and Rays of the Red Sea. Food & Agriculture Org. sid. 34
Externa länkar
Wikimedia Commons har media som rör Rhizoprionodon acutus.
Bilder & mediaWikispecies har information om Rhizoprionodon acutus.
Artförteckning
|