Катастрофа A330 над Атлантичним океаном
Катастрофа рейсу 447 Air France | |
---|---|
![]() Хвостове оперіння рейсу 447, знайдене під час пошукової операції | |
Загальні відомості | |
Дата | 1 червня 2009 року |
Час | 02:14 |
Характер | Падіння з ешелону |
Причина | Помилки екіпажу |
Місце | ![]() |
Координати | 3°03′57″ пн. ш. 30°33′42″ зх. д. / 3.06583° пн. ш. 30.56167° зх. д. / 3.06583; -30.56167 |
Повітряне судно | |
Авіакомпанія | ![]() |
Модель | Airbus A330-200 |
Серійний номер | F-GZCP |
Перший політ | 25 лютого 2005 |
Рейс | AF 447 |
Пункт вильоту | ![]() |
Пункт призначення | ![]() |
Екіпаж | 12 |
Пасажири | 216 |
Вижило | 0 |
Поранено | 0 |
Загинуло | 228 (всі) |
![]() Меморіал рейсу 447 | |
![]() Літак за два роки до катастрофи | |
![]() | |
![]() |
Катастрофа A330 над Атлантичним океаном — найбільша в історії Air France авіакатастрофа, що сталася 1 червня 2009 року. Airbus A330-203, що виконував рейс AF447 з Ріо-де-Жанейро в Париж, впав в Атлантичний океан через 3 години 45 хвилин після зльоту. Загинули усі 228 осіб, що перебували на борту, із них 216 пасажирів і 12 членів екіпажу.
Це найбільша катастрофа в історії авіакомпанії Air France і найбільша катастрофа пасажирського літака з 2001 року (до катастрофи Boeing 777 в Донецькій області 17 липня 2014 року, 298 загиблих)
У бразильському штаті Ріо-де-Жанейро 1 червня було оголошено триденну жалобу, а у Франції в соборі Нотр-Дам де Парі 3 червня відбулося жалобне богослужіння, на якому був присутній президент Ніколя Саркозі.
Остаточний звіт про причини катастрофи був опублікований 5 липня 2012 року. Як причини були названі обмерзання трубок Піто, відключення автопілота та неузгоджені дії екіпажу, що призвело до звалювання повітряного судна та його падіння в океан.
Рейс 447
Повітряне судно
Літак Airbus 330-203, реєстраційний номер F-GZCP, серійний 660 був випущений у 2005, перший політ – 25 лютого. 18 квітня 2005 був переданий авіакомпанії Air France. На день катастрофи здійснив 2644 цикли "взліт-посадка", налітавши 18 870 годин.
Екіпаж та пасажири
Льотний екіпаж
- Командир повітряного судна — 58 річний Марк Дюбуа (фр. Marc Dubois) Дуже досвідчений пілот, пропрацював в авіакомпанії Air France 12 років і 2 місяці (з 1 квітня 1997 року). Як КПС керував літаками Caravelle XII, Boeing 737, Airbus A320 і Airbus A340. На посаді командира Airbus A330 – з 27 жовтня 2006 року. Налітав понад 10 988 годин (6258 з них як КПС), понад 1700 з них – на Airbus A330.
- Другий пілот – 37-річний Давид Робер (фр. David Robert). Досвідчений пілот, пропрацював в авіакомпанії Air France 9 років і 10 місяців (з липня 1998 року). Як другий пілот керував літаками Airbus A320 і Airbus A340. На посаді другого пілота Airbus A330 – з 1 жовтня 2002 року. Налітав 6547 годин, 4479 з них – на Airbus A330.
- Другий пілот-стажист – 32-річний П'єр-Седрік Бонен (фр. Pierre-Cédric Bonin). Досвідчений пілот, пропрацював в авіакомпанії Air France 5 років і 7 місяців (з жовтня 2003 року). Керував літаками Airbus A320 і Airbus A340. На посаді другого пілота-стажиста Airbus A330 – з 1 грудня 2008 року. Налітав 2936 годин, 807 з них на Airbus A330. Його дружина Ізабель Бонен (фр. Isabelle Bonin) також перебувала на борту літака як пасажир.
Кабінний екіпаж
У салоні літака працювали 9 бортпровідників – 3 старших стюарди та 6 стюардів і стюардес :
- Енн Гримут (фр. Anne Grimout), 49 років – старший стюард.
- Франсуаза Соник (фр. Françoise Sonic), 54 роки – старший стюард.
- Мерилін Коломбіс-Мессі (фр. Maryline Colombies-Messaud), 46 років – старший стюард.
- Клара Амадо (фр. Clara Amado), 31 рік.
- Лукас Гальяно (порт. Lucas Gagliano), 23 роки.
- Керол Гійомон (фр. Carole Guillaumont), 31 рік.
- Стефані Шумакер (фр. Stéphanie Shoumacker), 39 років.
- Себастьян Ведоваті (фр. Sébastien Vedovati), 33 роки.
- Лоренс Япі-Десмоц (фр. Laurence Yapi-Desmots), 44 роки.
Пасажири
На борту авіалайнера перебували 216 пасажирів (126 чоловіків, 82 жінки, 7 дітей і 1 немовля), громадяни 33 країн. Літак був заповнений практично повністю – вільними залишалися три пасажирських місця з 219.
Загальна кількість людей на борту – 228.
Хронологія подій
Дані про хід подій
- 22:03 — виліт з Ріо-де-Жанейро (31 травня).
- 01:33 — останній голосовий зв'язок з літаком: екіпаж повідомив, що політ проходить нормально, висота 11000 метрів, швидкість 840 км / год, можливе час входу в зону відповідальності Дакара (Сенегал) через 50 хвилин.
- 01:48 — літак вийшов із зони видимості бразильської РЛС.
- 02:00 — автоматичне повідомлення системи ACARS.
- 02:20 — автоматичне повідомлення системи ACARS – «турбулентність», «відключення автопілота».
- 02:30 — в розрахунковий час зв'язку з диспетчером в Дакарі рейс 447 не вийшов на зв'язок.
Зникнення літака
Рейс AF447 вилетів з Ріо-де-Жанейро в Париж о 23:29. Через 2,5 години пілоти повідомили про турбулентності, потім бортовий комп'ютер літака передав кілька службових повідомлень, після чого зв'язок з літаком був втрачений. Вдень 1 червня представники Air France заявили, що шансів знайти літак цілим практично не залишилося, і під кінець дня було оголошено, що літак розбився.
Хронологія подальших подій
1 червня
05:30 – ВПС Бразилії почали пошуки зниклого літака.
07:15 – Авіакомпанія Air France повідомляє про критичну ситуацію.
09:10 – Відповідно до розкладу, рейс AF447 повинен прибути в аеропорт імені Шарля-де-Голля.
09:35 – Паризький аеропорт офіційно оголосив про те, що рейс AF447 зник.
10:17 – Пошуково-рятувальні групи ВПС Бразилії вирушила на пошуки літака поблизу острова Фернанду-ді-Норонья.
10:36 – Air France повідомляє про відсутність яких-небудь новин з борту зниклого літака.
11:16 – Міністр навколишнього середовища Жан-Луї Борлоо (фр. Jean-Louis Borloo) повідомив, що до цього часу в літаку вже мало б закінчитися авіапальне. Він додав: "Тепер ми повинні розглядати найтрагічніший сценарій. Міністр припустив, що літак міг не розбитися".
11:42 – Air France підтвердила повідомлення про неполадки з електропроводкою на зниклому літаку.
12:13 – Air France пропонувала, щоб неполадки з електропроводкою могли бути викликані ударом блискавки.
15:15 – Жан-Луї Борлоо відзначив, що більшість із 228 пасажирів зниклого літака – бразильці, в той час мінімум 40 із них – французи, ще 20 – німці.
16:32 – Представник пресслужби Air France повідомив, що на борту рейсу 447 присутні 80 бразильців. Крім них, серед пасажирів були також німці, італійці, китайці, англійці, іспанці та один росіянин.
16:51 – Президент Франції Ніколя Саркозі відзначив, що тепер шанси знайти зниклих дуже малі.
17:56 – Управляючий Air France в аеропорту Галеан Жоржі Ассунсау повідомив, що на борту впавшого літака знаходились росіяни.
18:10 – Air France оголосила повний список пасажирів рейсу 447. На його борту присутні 33 країни.
2 червня
12:30 – Бразильські пошукові літаки виявили обломок літака в 650 кілометрах на північний схід від бразильського архіпелага Фернанду-ді-Норонья.
18:58 – Встановлено точне місце падіння зниклого літака.
20:09 – Бразильські та французькі органи влади підтвердили, що обломки, виявлені в Атлантичному океані за 650 кілометрів від бразильського узбережжя, справді належать зниклому літаку. авіакомпанії Air France.
3 червня
09:00 – Міністр оборони Бразилії Нельсон Жобім попереджує, що відшукати бортові самописці зниклого рейсу 447 буде непросто через глибину океану.
16:37 – Французьке бюро з розслідування та аналізу безпеки цивільної авіації (BEA) повідомляло, що самописки розбитого літака так і не будуть знайдені.
17:08 – Стало відомо, що Президент Франції Ніколя Саркозі взяв участь у релігійній церемонії для сімейних пасажирів рейсу 447.
4 червня
21:00 – ВПС Бразилії відмовляються від більш ранніх заяв та стверджують, що обломки, знайдені в Атлантичному океані, в тому числі дерев'яні піддони та бакени, фактично є всього лише «морським сміттям». Це також говорить про те, що велика пляма палива, ймовірно, не пов'язана з літаком.
6 червня
17:00 – Бразильська пошукова група виявила особисті речі пасажирів і тіла двох померлих чоловіків за 900 кілометрів від архіпелагу Фернанду-ді-Норонья. Посеред речей було знайдено шкіряну валізу з білетом на рейс і рюкзак з ноутбуком. Також були знайдено синє крісло літака, дихальна маска та фрагмент вертикального хвостового стабілізатора літака.
7 червня
Протягом дня знайдено ще 14 тіл, загальна кількість — 16 тіл. Air France затверджує, що вона робить заміну трубок Піто на всіх літаках «Airbus», що виходить із запропонованих варіантів, що дефектні датчики старого типу, можливо, викликають катастрофу.
8 червня
Найвища секція вертикального хвостового стабілізатора рейса 447
Бразильська пошукова команда вивільнює з океану частину вертикального хвостового стабілізатора, пофарбованого в кольорах Air France. ВМС Бразилії повідомляють, що в зоні катастрофи було виявлено близько сотні об'єктів, включаючи сидіння та кисневі маски з емблемою Air France.
9 червня
Бразильські чиновники заявляють, що загалом знайдено 41 тіл. Перші 16 тіл, знайдені за вихідні дні, прибудуть на рятувальну базу на Фернанду-ді-Норонья, розташовану недалеко від берега Бразилії. Інші 25 тіл будуть доставлені пізніше.
10 червня
Французький атомний підводний човен «Emeraude», обладнаний високоточним гідролокатором, досягає ділянки катастрофи, щоб узятися до пошуку бортових самописців.
- п
- о
- р
- Рейс US Airways № 1549 (15 січня)
- Катастрофа Douglas DC-3 в пустелі Мохаве (4 лютого)
- Катастрофа Boeing 737 біля Амстердама (25 лютого)
- Катастрофа A330 над Атлантичним океаном (1 червня)
Див. Також
- Катастрофа Boeing 737 в Дуалі (2007)
Ця стаття не містить посилань на джерела. Ви можете допомогти поліпшити цю статтю, додавши посилання на надійні (авторитетні) джерела. Матеріал без джерел може бути піддано сумніву та вилучено. (травень 2014) |