Зимові Олімпійські ігри 1924
I Зимові Олімпійські ігри | ||||
---|---|---|---|---|
![]() | ||||
Місто | Шамоні | |||
Країн | 16 | |||
Спортсменів | 258[1] (247 чоловіків, 11 жінок) | |||
Розіграно медалей | 16 в 9 видах спорту | |||
Церемонія відкриття | 25 січня | |||
Церемонія закриття | 5 лютого | |||
Олімпійський вогонь | не запалювали | |||
Олімпійська присяга | Каміль Мандрійон | |||
Стадіон | Олімпійський стадіон | |||
Вебсторінка | olympics.com/en/olympic-games/chamonix-1924 | |||
1928 → | ||||
![]() |
Зимо́ві Олімпі́йські і́гри 1924, або I Зимо́ві Олімпі́йські і́гри — міжнародне спортивне змагання із зимових видів спорту, яке проходило під егідою Міжнародного олімпійського комітету у місті Шамоні (Французька республіка) з 25 січня по 5 лютого 1924 року. Ігри проходили як «Тиждень зимового спорту» (англ. Winter Sports Week)[2]. Всього ж Олімпійські ігри відвідало 10004 глядачів[2].
У цих іграх взяли участь 258 спортсменів із 16 країн світу, із них — 247 чоловіків та 11 жінок[1]. Було розіграно 16 комплектів нагород у 9 видах спорту[1]. Програма: чоловіки — бобслей, лижний спорт (перегони, стрибки з трампліна, двоборство), швидкісний біг на ковзанах, фігурне катання, хокей із шайбою, жінки — фігурне катання. Проходили показові змагання — лижні перегони військових патрулів, а також матчі з керлінгу[3].
Найспішніше виступили норвезькі лижники та фінські ковзанярі. У хокейних змаганнях перемогу здобула збірна команда Канади, вигравши всі 5 матчів із загальним рахунком 110:3[3].
Офіційно відкрив I ЗОІ заступник секретаря Департаменту фізичного виховання Гастон Відаль[2][3].
Вибір місця проведення
У 1921 році Міжнародний олімпійський комітет (МОК) ухвалив рішення про проведення «Тижня зимового спорту», який повинен був пройти у 1924 році в Шамоні (Французька республіка). У 1926 році в ході 25-й сесії Міжнародного олімпійського комітету в Лісабоні змагання отримали назву I Зимові Олімпійські ігри[2][3].
Столицею проведення I Зимові Олімпійських ігор було обрано старовинний гірськолижний курорт Шамоні[2]. Долина Шамоні розташована між масивом Монблана і масивом Егюй-Руж. Тут знаходиться один із найдовших спусків в Альпах — Біла долина.
Перші зимові Олімпійські ігри в Шамоні офіційно називалися «Тиждень зимового спорту, присвячений майбутнім Іграм VIII Олімпіади в Парижі»[2][3]. Перед початком ігор було сумніви в їх успішному проведенні: організатори змагань не могли визначитися, чи прийматиме Шамоні спортивні змагання.
Президент МОК П'єр де Кубертен зумів переконати в необхідності проведення зимових Олімпійських ігор. Впродовж 1921—1922 років він домігся створення комісії з організації зимових Ігор, в яку були включені представники Швеції, Французької республіки, Норвегії, Швейцарії та Канади, а потім наполіг на проведенні у 1924 році «Тижня зимового спорту» як засобу пропаганди майбутніх VIII літніх Олімпійських ігор у Парижі. На думку Кубертена, ігри повинні були стати показовим турніром з неолімпійських видів спорту. Щоб зробити програму ігор досить повною, з олімпійської програми VIII літніх Олімпійських ігор у Парижі були видалені хокей із шайбою і фігурне катання.
Організація
Впродовж 1922–1923 років під керівництвом і сприянням Національного олімпійського комітету Франції був створений Організаційний комітет Олімпійських ігор (ОКОІ), який спирався у своїй діяльності на вимоги Олімпійської хартії з організації та проведення Олімпійських ігор[4].
До склад комітету увійшло 155 осіб[4]:
- глава ОКОІ
- секретар
До складу управління було обрано 43 осіб:
- протокольна служба;
- інформаційна служба;
- стенографічна служба;
- фотографічна служба;
- служба зв'язку;
- діловодство.
Основні структурні підрозділи[4]:
Спортивний комітет включив в себе 58 осіб: голова комітету, секретар
- служба зв'язку з НОК;
- служба перекладу і стенографії;
- служба дизайну;
- служба забезпечення екіпірування;
- транспортна служба;
- медична служба[4].
Адміністративний комітет включав 24 людини: голова комітету, секретар
- служба обліку і реєстрації;
- служба посильних і кур'єрів.
Комітет з мистецтва та зовнішніх зв'язків включав 11 осіб: голова комітету, секретар
- служба дизайну і малюнка;
- служба перекладу і стенографії.
Комітет з пропаганди складався із 17 осіб: голова комітету, секретар
- комісія з друку;
- служба зв'язку з урядом;
- експедиційна служба[4].
Символи
З нагоди Олімпійських ігор в Шамоні були випущені чотири плакати[5]. Автор — художник Огюст Матісс. Розмір плаката 112х75 см. Тираж кожного становив 5000 тисяч примірників[6].
Усі плакати мали однаковий розмір — 112х75. На плакаті зображений орел, який несе Олімпійський вінок на тлі гірського пейзажу і спортсменів на санях. У верхній частині плаката міститься напис «PARIS — LYON — MEDITERRANEE»[7]. Завершує плакат напис «AUX VAINQUEURS DU CONCOURS DE LA VIII OLYMPIADE CHAMONIX MONT-BLANC 25 Janvier — 5 Fevrier 1924»[7].
Олімпійські об'єкти
Організаційний комітет Олімпійських ігор (ОКОІ) здійснював загальне керівництво по зведенню спортивних об'єктів. З урахуванням місцевості в околицях Шамоні, необхідно було побудувати Олімпійський стадіон, трамплін, траси для бобслею, лижних гонок і гонок військових патрулів[8].
Зрештою для проведення Олімпійських ігор було побудовано такі спортивні об'єкти:
- Олімпійський стадіон (ковзанка);
- Траси для лижних перегонів та змагань військових патрулів;
- Трамплін для стрибків на лижах;
- Траса бобслею.
Олімпійський стадіон
При будівництві Олімпійського стадіону була споруджена бетонна дамба і створена дренажна система, які виключали розмив насипу ковзанки[8].
Загальна площа Олімпійського стадіону становить — 36000 м². На стадіоні були розміщені такі спортивні об'єкти:
- ковзанка загальною площею 27660 м², для проведення змагань з фігурного катання (місця для виступів розміщені по краях ковзанки) та хокею із шайбою (прямокутна ділянка ковзанки)
- бігові доріжки для ковзанярського спорту — загальна площа 5000 м² (перебували по периметру ковзанки)
- майданчик для змагань з керлінгу загальною площею 2040 м² (розташований поза зоною ковзанки).
Траси для лижних перегонів
Траса для лижних перегонів на дистанції 50 км проходила по пересіченій місцевості через населені пункти (14 контрольних пунктів), розташовані в місцях, де перепад висот на різних ділянках становив близько 820 м (від 1000 до 1819 м над рівнем моря). По всій довжині трас були встановлені червоні прапорці з метою виключення помилки спортсменами, які брали участь у змаганнях. Лижники стартували з інтервалом 1 хвилина відповідно до номера, визначеного жеребкуванням[9].
Траса для лижних перегонів на дистанції 18 км частково проходила по трасі, яка була призначена для перегонів на дистанції 50 км. Розмітка дистанції та інтервалу старту були аналогічними як і на попередній трасі. Серед основних відмінних особливостей траси меншої дистанції:
- 9 контрольних пунктів;
- перепад висот 170 м (від 1000 до 1170 м над рівнем моря)[9].
Траса для змагань військових патрулів мала дистанцію 30 км. У змаганнях взяли участь представники шести країн: Королівства Італія, Польської республіки, Французької республіки, Чехословацької республіки, Фінляндії і Швейцарії. Змагання проходили 29 січня, а почались о 8 годині ранку. Старт учасників із гвинтівками і похідним спорядженням, проходив з 3-хвилинним інтервалом. На трасі знаходилися 9 контрольних пунктів і один вогневий рубіж, який був розташований в кінці траси. Після завершення стрільби спортсмени йшли на фініш, а при наявності промаху призначався штраф — додатковий час 30 секунд за кожен промах. Найвища точка на трасі знаходилася на висоті 1810 метрів над рівнем моря[9].
Трамплін для стрибків з лижами
Трамплін був побудований на горі поблизу льодовика Боссонс. Він являв собою складне технічне спорудження, точка старту якого перебувала на висоті близько 95 метрів, (висота над рівнем моря — 1187,73 м)[10].
Крім того на трампліні були створені спеціальні ділянки на висотах приблизно 88 м (висота над рівнем моря — 1180,73 метрів) і 78 м (висота над рівнем моря — 1170,5 м), а точка відриву на висоті 67,5 метрів (висота над рівнем моря — 1152,8 м)[10]. Ширина трампліна від точки старту до точки відриву коливалася від 6 до 16 метрів, а ширина майданчика для приземлення становила від 37 до 39 метрів[10]. Його довжина становила 87 м, (в горизонтальній площині — 79,4 м), а загальна довжина від точки старту до точки гальмування — 178 м (у горизонтальній площині) — висота цієї точки над рівнем моря — 1092 м[10].
Траса бобслею
Траса для проведення змагань з бобслею була побудована в околицях Шамоні в гористій місцевості. Вона складалась із 9 ділянок (з урахуванням перепаду висот)[11].
На перших 3-х ділянках (від точки старту) — перепад висот становив від 18 до 24 метрів (від 1210,33 до 1141,03 м над рівнем моря), наступні три від 14 до 16 м (від 1141,03 до 1096,23 м) і на заключних ділянках від 12 до 22 м (від 1096, 23 до 1054, 24 м). Загальний перепад висот становив 156,29 метрів (від 1210,33 до 1054,24 м над рівнем моря).
Ці ділянки мали таку протяжність (у горизонтальній площині):
- понад 200 м (2 ділянки);
- від 100 до 125 м (5 ділянок);
- менше 100 м (2 ділянки)[11].
Загальна протяжність ділянок становила 1369,88 метрів.
З точки зору оцінки складності проходження, траса мала 22 ділянки (дві з яких — це точки старту і фінішу, а також ділянка від естакади до фінішної лінії) і відповідно 19 віражів. Довжини ділянок від віражу до віражу змінювалися в цілому від 70 до 145 м, а детальний аналіз характеристик цих ділянок показав такі результати[11]:
- довжина ділянки — 27 м (1 ділянка);
- довжини від 70 до 90 м (6 ділянок);
- від 100 до 120 м (6 ділянок);
- від 125 до 140 м (5 ділянок);
- довжина ділянки — 145 м (3 ділянки);
- довжина ділянки — 627 м (1 ділянка).
Кути крутизни віражів від 35 до 85° градусів, а на відповідних ділянках:
- від 35 до 48° (4 ділянки);
- від 50 до 59° (8 ділянок);
- від 64 до 65° (4 ділянки);
- від 71 до 85° (6 дільниць).
Максимальна висота крутизни віражу становила 4 м. Загальна довжина траси становила близько 3000 м.
Така конструктивна особливість траси в цілому дозволяла екіпажу чотиримісного бобу розвивати швидкість до 32м/с (115км/годину). Це дозволяло пройти трасу за час ближче до інтервалу часу від 90 до 120 секунд[11].
Медалі, дипломи і значки
Медалі
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/thumb/d/de/1924_chamonix_medal1.png/200px-1924_chamonix_medal1.png)
Проект медалі розробив гравер Рауль Бенар[5][12]. На лицьовій стороні медалі в центрі зображений спортсмен із лижами та ковзанами на фоні гірського масиву Альп і Монблана. На лицьовій стороні напис французькою мовою: Raoul Bénard (Рауль Бенар)[13].
На зворотному боці — напис у чотирнадцять рядків французькою мовою: «Chamonix/Mont-Blanc/Sports d'hiver/25 janvier-5 février 1924/organisés/par le/Comité olympique français/sous le haut patronage/du Comité/International Olympique/à l'occasion/de la célébration de la/VIIIe Olympiade» (укр. «Шамоні, Монблан, зимові Ігри, 25 січня — 5 лютого 1924, організовані під керівництвом Французького олімпійського комітету за підтримки Міжнародного олімпійськогоо комітету з нагоди святкування Олімпіади»)[12].
Карбування, позолочене срібло, бронза. Діаметр медалі — 55 мм.
Дипломи
Для I зимових Олімпійських ігор було розроблені дипломи. Згідно з положеннями Олімпійской хартії дипломи вручаються чемпіону та призерам Олімпійських ігор, які посіли 2—6 місце.
Напередодні VIII літніх Олімпійських ігор у Парижі ці дипломи вручали всім учасникам та офіційним особам.
Дипломи були надруковані загальним тиражем у 2000 примірників і були вручені офіційним особам та всім учасникам I зимових Олімпійських ігор.
Пам'ятні медалі
Для I зимових Олімпійських ігор пам'ятної олімпійської медалі виготовлено не було. Як пам'ятні медалі вручали нагородну бронзову медаль[7].
Однак, до Ігор у Шамоні була випущена сувенірна медаль. Медаль була виготовлена із бронзи і срібла та вкрита кольоровою емаллю. У верхній частині медалі зображені Олімпійські кільця, в центі напис французькою мовою «Chamonix, Mt.Blanc» на фоні французького триколору. В діаметрі медаль — 3,5 см.
Офіційний значок
Офіційні значки призначалися для кількох категорій[5]. Значок круглої форми має діаметр 35 мм. Виготовлений з латуні. Значки трьох видів — для учасників змагань, офіційних осіб і преси. У центрі значка зображена квітка, він розділяє вертикальний напис французькою мовою «D'hiver Chamonix Mont-Blanc» (укр. Зимові Ігри, Шамоні, Монблан)[7].
Нижче на смузі, вкритою емаллю, зазначена категорія: CONCURRENT (учасник), OFFICIEL (офіційна), PRESSE (преса). Ще нижче абревіатура C.O.I. (МОК).
До офіційних значків кріпилися стрічки, на яких були зроблені надпечатки із зазначенням посади власника[7].
Церемонія відкриття
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6f/Dusan_Zinaja_at_1924_Winter_Olympics_Chamonix.jpg/200px-Dusan_Zinaja_at_1924_Winter_Olympics_Chamonix.jpg)
(Шамоні, Франція, 25 січня 1924)
На церемонії відкриття Олімпійських ігор зі вступною промовою виступив мер міста Шамоні Жан Лавевр (фр. Jean Lavaivre).
Офіційно відкрив Олімпійські ігри зуступник секретаря Департаменту фізичного виховання Гастон Відаль[2][3]. Він проголосив, що змагання організовані під егідою Міжнародного олімпійського комітету.
Участь у параді взяли делегації із 16 країн світу. Спортсмени з кожної делегації йшли в такому порядку: ковзанярі, фігуристи, лижники цивільні, військові лижники, хокеїсти, гравці в керлінг, бобслеїсти. Всі учасники змагань несли з собою своє спорядження (ковзани, лижі, ключки, боб, а також мітли — гравці керлінгу).
Олімпійську клятву вимовив Каміль Мандрійон (спортсмен, який брав участь у змаганнях військових патрулів).
Олімпійський прапор, хоча і не був піднятий на центральному стадіоні, був присутній на змаганнях з бобслею і стрибків з трампліну, а також на п'єдесталі під час церемоній нагородження. Якраз саме ці моменти стали в 1926 році, на сесії МОК в Лісабоні, одними з вирішальних аргументів на користь обрання Шамоні містом-господарем проведення зимових Олімпійських ігор.
Країни-учасниці
В I зимових Олімпійських іграх взяли участь спортсмени із 16 країн світу[1]. Всього взяло участь — 258 атлетів, із них: чоловіків — 247, жінок — 11[1].
Німеччина, як ініціатор Першої світової війни, запрошена не була, хоча її військові союзники Австрія та Угорщина надіслали свої команди на Олімпійськкі ігри (австрійські спортсмени у підсумку вибороли три медалі).
Було розіграно 16 комплектів нагород у 9 видах спорту.
Європа (258) | |||
---|---|---|---|
|
| ||
Північна Америка (36) | |||
|
| ||
(У дужках: кількість спортсменів-учасників) |
Календар змагань
● | Церемонія відкриття | ● | Кваліфікації змагань | ● | Фінали змагань | ● | Церемонія закриття |
Число | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 | 31 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | Медалі | ||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Церемонії | ![]() | ● | ● | |||||||||||||
Бобслей | ![]() | 1 | 1 | |||||||||||||
Змагання військових патрулів | ![]() | 1 | 1 | |||||||||||||
Керлінг | ![]() | 1 | 1 | |||||||||||||
Ковзанярський спорт | ![]() | 2 | 3 | 5 | ||||||||||||
Лижні перегони | ![]() | 1 | 1 | 2 | ||||||||||||
Лижне двоборство | ![]() | 1 | 1 | |||||||||||||
Стрибки з трампліна | ![]() | 1 | 1 | |||||||||||||
Хокей | ![]() | 1 | 1 | |||||||||||||
Фігурне катання | ![]() | 1 | 1 | 1 | 3 | |||||||||||
Медалі | 2 | 3 | 2 | 3 | 1 | 1 | 2 | 2 | 16 | |||||||
Число | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 | 31 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | Медалі |
Програма змагань
Програма змагань Олімпійських ігор включала такі спортивні дисципліни[3]:
- Чоловіки — Четвірки
- Чоловіки — Індивідуальні
Лижні перегони
- Чоловіки — Короткі перегони 18 км, Марафон 50 км
- Чоловіки — Великий трамплін
- Чоловіки — Командна першість
- Чоловіки — Дистанція 500 м, Дистанція 1500 м, Дистанція 5000 м, Дистанція 10000 м, Багатобоство
- Чоловіки — Одиночне катання
- Жінки — Одиночне катання
- Мікс — Спортивні пари
Змагання військових патрулів
- Чоловіки — Змагання військових патрулів
Керлінг
- Чоловіки — Керлінг
Медальний залік
Найбільше медалей завоювали спортсмени Норвегії, які успішно виступили в змаганнях ковзанярів та лижників (перегони і стрибки з трампліна).[3]:
Місце | Країна | 1![]() | 2![]() | 3![]() | Всього |
---|---|---|---|---|---|
1 | ![]() | 4 | 7 | 6 | 17 |
2 | ![]() | 4 | 4 | 3 | 11 |
3 | ![]() | 2 | 1 | 0 | 3 |
4 | ![]() | 2 | 0 | 1 | 3 |
5 | ![]() | 1 | 2 | 1 | 4 |
6 | ![]() | 1 | 1 | 2 | 4 |
7 | ![]() | 1 | 1 | 0 | 2 |
8 | ![]() | 1 | 0 | 0 | 1 |
9 | ![]() | 0 | 0 | 3 | 3 |
10 | ![]() | 0 | 0 | 1 | 1 |
Призери ігор
Першим переможцем перших в історії ЗОІ став американський ковзаняр Чарлі Джутроу, який виграв забіг на 500 м, а всі інші 14 нагород на льодовій доріжці завоювали норвезькі та фінські спортсмени[14]. Три золоті медалі виборов Клас Тунберг (Фінляндія): причому одну з них — в абсолютній першості, що присвоюється за сумою результатів, показаних на чотирьох різних дистанціях.
Ще одним тріумфатором Ігор став норвезький лижник Торлейф Геуг, який переміг на двох гоночних дистанціях і в лижному двоєборстві[14]. Товариші по команді підтримали його: усі 4 комплекти нагород дісталися збірній Норвегії (за винятком однієї бронзової медалі).
Фігурист Гілліс Графстрем повторив свій успіх чотирирічної давності (на літніх Олімпійських іграх), знову ставши найкращим в одиночних змаганнях серед чоловіків[14].
У хокейному турнірі перемогла збірна команда Канади, представлена командою «Торонто Гренітс»[14], яка виграла всі 5 матчів із загальним рахунком 110:3[3].
Вид | Дисципліна | Золото | Срібло | Бронза |
---|---|---|---|---|
Бобслей | Четвірки, чоловіки | ![]() | ![]() | ![]() |
Ковзанярський спорт | 500 м, чоловіки | ![]() | ![]() | ![]() |
1500 м, чоловіки | ![]() | ![]() | ![]() | |
5000 м, чоловіки | ![]() | ![]() | ![]() | |
10000 м, чоловіки | ![]() | ![]() | ![]() | |
Багатоборство | ![]() | ![]() | ![]() | |
Лижне двоборство | Індивідуальні, чоловіки | ![]() | ![]() | ![]() |
Лижні перегони | Короткі перегони, 18 км, чоловіки | ![]() | ![]() | ![]() |
Марафон 50 км, чоловіки | ![]() | ![]() | ![]() | |
Стрибки на лижах з трампліна | Великий трамплін, чоловіки | ![]() | ![]() | ![]() |
Фігурне катання | Чоловіки | ![]() | ![]() | ![]() |
Жінки | ![]() | ![]() | ![]() | |
Спортивні пари | ![]() | ![]() | ![]() | |
Хокей із шайбою | Чоловіки | ![]() | ![]() | ![]() |
Церемонія закриття
Урочиста церемонія закриття Олімпійських ігор пройшла 5 лютого 1924 року на Олімпійському стадіоні.
У ній взяли участь всі 16 країн-учасниць, які подали заявку на участь в Іграх в Шамоні.
Після того, як учасники вишикувалися на Олімпійському стадіоні, президент МОК П'єр де Кубертен виступив з промовою[16]:
«Від імені Міжнародного Олімпійського комітету, маю честь висловити повагу муніципальним органам Шамоні, Організаційному комітету Олімпійських Ігор, а також організаторам змагань, наше визнання, я проголошую закриття зимових ігор напередодні VIII Олімпіади».
Таким чином, «Міжнародний спортивний тиждень з нагоди VIII літніх Олімпійських ігор», який приходив в перший раз, був офіційно включений до програми Олімпійських ігор. Всього ж Олімпійські ігри відвідало 10004 глядачів[2].
Примітки
- ↑ а б в г д (англ.)
- ↑ а б в г д е ж и Chamonix 1924. All facts. Olympic.org. Архів оригіналу за 11 листопада 2011. Процитовано 7 листопада 2011. (англ.)
- ↑ а б в г д е ж и к Штейнбах В. Л. Большая олимпийская энциклопедия// Зимние олимпийские игры [Архівовано 23 червня 2012 у Wayback Machine.] (рос.)
- ↑ а б в г д I Зимові Олімпійські гри 1924 року. Організаційний комітет. Olympic-history.ru. Архів оригіналу за 9 січня 2011. Процитовано 8 листопада 2011.
{{cite web}}
: Недійсний|deadurl=404
(довідка) (рос.) - ↑ а б в Les jeux de la VIIIe olympiade Paris 1924 : rapport officiel / Comité Olympique Français. Paris : Libraire de France, 1924 [Архівовано 10 квітня 2008 у Wayback Machine.], ст. 837 (фр.)
- ↑ Chamonix 1924 Collection. Poster. Olympic.org. Архів оригіналу за 24 вересня 2015. Процитовано 7 листопада 2011. (англ.)
- ↑ а б в г д История Спорта (часть 1). ЗИМНИЕ ОЛИМПИЙСКИЕ ИГРЫ 1924 года. Спортивне товариство Русфан. Архів оригіналу за 27 червня 2013. Процитовано 8 листопада 2011. (рос.)
- ↑ а б I Зимові Олімпійські гри 1924 року. Спортивні об'єкти. Olympic-history.ru. Архів оригіналу за 9 січня 2011. Процитовано 8 листопада 2011.
{{cite web}}
: Недійсний|deadurl=404
(довідка) (рос.) - ↑ а б в I Зимові Олімпійські гри 1924 року. Траса лижних перегонів. Olympic-history.ru. Архів оригіналу за 9 січня 2011. Процитовано 8 листопада 2011.
{{cite web}}
: Недійсний|deadurl=404
(довідка) (рос.) - ↑ а б в г I Зимові Олімпійські гри 1924 року. Трамплін для стрибків з лижами. Olympic-history.ru. Архів оригіналу за 25 лютого 2010. Процитовано 8 листопада 2011.
{{cite web}}
: Недійсний|deadurl=404
(довідка) (рос.) - ↑ а б в г I Зимові Олімпійські гри 1924 року. Траса босблею. Olympic-history.ru. Архів оригіналу за 25 лютого 2010. Процитовано 8 листопада 2011.
{{cite web}}
: Недійсний|deadurl=404
(довідка) (рос.) - ↑ а б Chamonix 1924 Collection. Olympic.org. Архів оригіналу за 17 листопада 2011. Процитовано 7 листопада 2011. (англ.)
- ↑ Winner’s medal Chamonix 1924. Olympic.org. Архів оригіналу за 11 грудня 2011. Процитовано 7 листопада 2011. (англ.)
- ↑ а б в г Энциклопедия Кругосвет// Зимние олимпийские игры [Архівовано 23 жовтня 2012 у Wayback Machine.] (рос.)
- ↑ GAMES 2002–1924 Шамоні (Франція) [Архівовано 3 грудня 2010 у Wayback Machine.] (рос.)
- ↑ I Зимові Олімпійські гри 1924 року. Церемонія закриття. Olympic-history.ru. Архів оригіналу за 9 січня 2011. Процитовано 8 листопада 2011.
{{cite web}}
: Недійсний|deadurl=404
(довідка) (рос.)
Література
- Штейнбах В.Л. Большая олимпийская энциклопедия. — В 2 т. — М. : Олимпия Пресс, 2006.
- Volker Kluge. Olympische Winterspiele, Die Chronik. — Berlin : Sportverlag, 1999. — ISBN 3-328-00831-4.
Посилання
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Зимові Олімпійські ігри 1924 |
- Зимові Олімпійські ігри 1924 [Архівовано 11 листопада 2011 у Wayback Machine.] на сайті МОК (англ.)
- Матеріали офіційного звіту МОК (англ.)
|