Заявки приймалися з 1 жовтня до 21 грудня 2012 року. До участі у відборі допускалися виконавці, які мали всі майнові права на пісню (слова і музику) і відповідали умовам конкурсу «Євробачення 2013». У цьому відборі було введено нове правило, згідно з яким учасники відбору не повинні брати участь в національних відбіркових конкурсах інших мовників-учасників ЄВС. 21 грудня відбулося прослуховування тих, хто подав заявки, журі відібрало 20 фіналістів.[4] Колегія журі обрала 20 фіналістів з 52 претендентів.[5]
Система голосування: 50%/50% (бали журі/бали телеглядачів (SMS)). В інтервал-акті змагань виступали зірки Фабрики зірок та Олег Винник. [2] Кожен член журі оцінили кожну пісню від 1 до 10 балів. Після того, як журі та громадські голоси були об'єднані, Огнєвич стала переможцем з піснею «Gravity». [2]
Злата Огнєвич на прес-конференції Євробачення 2013
Україна виступала у першому півфіналі 14 травня. [6] У першому півфіналі продюсери шоу вирішили, що Україна буде виступати під номером 7, після Росії і перед Нідерландами. [7] На сцені до Огнєвич приєднався Ігор Вовковинський, найвища жива людина в Сполучених Штатах, який грав роль гіганта у виступі. [8] Крім того, чотири бек-вокалістки були на сцені: Енн Бейлі, Холлі Петрі, Клівленд Увоткіс і Даша Мінєєва. [8] Україна у першому півфіналі здобула 3-є місце, набравши 140 балів. [9][10] В фіналі продюсери шоу вирішили, що Україна буде виконувати пісню під 22 номером. [11]
Тож, Україна зайняла 3-є місце в фіналі, набравши 214 балів.[3]
↑ абвгOmelyanchuk, Olena (23 грудня 2012). Zlata Ognevich is a happy winner in Ukraine. Eurovision.tv. Архів оригіналу за 3 грудня 2013. Процитовано 6 червня 2016.
↑ абвгEurovision Song Contest 2013 Grand Final. Eurovision.tv. 18 травня 2013. Архів оригіналу за 19 травня 2015. Процитовано 18 травня 2013.
↑«Ukraine: NTU reveals the 20 finalists». Архів оригіналу за 22 квітня 2016. Процитовано 6 червня 2016.
↑Omelyanchuk, Olena (23 грудня 2012). Today: Ukraine chooses entry for Malmö. Eurovision.tv. Архів оригіналу за 6 червня 2016. Процитовано 6 червня 2016.
↑Siim, Jarmo (17 січня 2013). Draw results: Who's in which Semi-Final?. Eurovision.tv. Архів оригіналу за 20 травня 2013. Процитовано 6 червня 2016.
↑Siim, Jarmo (28 березня 2013). Eurovision 2013: Semi-Final running order revealed. Eurovision.tv. Архів оригіналу за 22 травня 2013. Процитовано 6 червня 2016.
↑ абJiandani, Sanjay (6 травня 2013). Ukraine: Zlata pleased and confident after her 1st rehearsal. Esctoday.com. Архів оригіналу за 9 травня 2013. Процитовано 7 травня 2013.
↑Leon, Jakov (14 травня 2013). We have our first ten finalists!. Eurovision.tv. Архів оригіналу за 20 травня 2013. Процитовано 14 травня 2013.
↑ абвEurovision Song Contest 2013 Semi-Final (1). Eurovision.tv. 18 травня 2013. Архів оригіналу за 5 листопада 2015. Процитовано 18 травня 2013.
↑Storvik-Green, Simon (17 травня 2013). Running order for the Grand Final revealed. Eurovision.tv. Архів оригіналу за 14 серпня 2013. Процитовано 17 травня 2013.
(Примітка: закреслено лише ті роки, коли Україна не брала участь у конкурсі; грубим шрифтом виділено перемоги, сірим кольором — неможливість проведення конкурсу)