Aprilia RS Cube
![]() Норіюкі Хага на Aprilia RS Cube, Гран-Прі Японії, 2003 рік | |
Загальна інформація | |
---|---|
Виробник | ![]() |
Роки випуску | 2002-2004 |
Попередня модель | Aprilia RSW-2 500 |
Тип | Гоночний мотоцикл MotoGP |
Складові | |
Двигун |
Aprilia RS Cube, точніша назва моделі RS³[1] — гоночний мотоцикл, розроблений італійською компанією Aprilia для участі у змаганнях серії MotoGP і використовувався нею у сезонах 2002-2004. Перший мотоцикл компанії з чотиритактним двигуном, що використовувався для участі у мотоперегонах.[2]
Історія створення
RS Cube офіційно представлений у грудні 2001 року на Болонському Мотор Шоу. Модель була розроблена для поновлення участі команди «Aprilia Racing» в класі MotoGP з моменту її останньої появи у 2000 році з Aprilia RSW-2 500.
Розробкою рядного трициліндрового двигуна, оснащеного системою DOHC, робочим об'ємом 990 см³, інженери Aprilia займалися спільно з фахівця британської компанії Cosworth, починаючи з вересня 2000 року. Cosworth ще раніше допомагали Aprilia у розробці RSV1000SP для участі у серії Superbike. Трициліндровий двигун був обраний невипадково, керівник гоночного підрозділу Aprilia Racing Ян Віттевеєн (англ. Jan Witteveen) навів для цього три причини.[2] По-перше, він передбачав, що японці займуться розробкою чотирициліндрових двигунів, а для італійців важливо було мати щось своє, відмінне від інших. Тим більше, що тогочасні правила участі у MotoGP дозволяли використання від 3 до 5 циліндрів у двигунах, а саме трициліндрові є більш традиційними для європейського ринку. По-друге, конструктори хотіли скористатись вже опробуваними технологіями Формули-1: якщо об'єм двигуна у 990 см³ розділити на три циліндри, то отримаємо об'єм одного циліндра у 330 см³, що є близьким до об'єму циліндра гоночного боліда (3,5 літри на 10 циліндрів). Це дозволило заощадити час розробки двигуна. Третя причина вибору полягала у тому, що трициліндровий двигун є найдешевшим у масовому виробництві, а це дозволяло використати гоночні технології для випуску дорожніх версій мотоциклів з меншими затратами.
При розробці RS Cube були використані інноваційні рішення. Зокрема, у двигуні вперше був застосований пневматичний привід клапанного механізму, до якого, наприклад компанія Honda, перейшла лише через 5 років[3]. Максимальна потужність двигуна в кінці сезону 2003 становила 220 к.с., хоча за деякими оцінками вона могла становити і 240 к.с.[2] Для управління двигуном RS Cube інженерами Aprilia був розроблений власний пакет електроніки, який знаходився в ультра-компактних ECU, клавіші управління якого знаходились в задній частині панелі приладів.
Спочатку колісна база мотоцикла становила 1410 мм, але згодом була подовжена на 30мм для кращого зчеплення та керованості.
Недоліки
Незважаючи на наявність надпотужного двигуна, Aprilia RS Cube супроводжували постійні проблеми з надійністю. Зокрема, у сезоні 2003 на Гран-Прі Німеччини, під час гонки на мотоциклі, яким керував Колін Едвардс, відбулась розгерметизація паливного бака, внаслідок чого на гонщика вилилась значна частина палива та спалахнула. На щастя, американець зміг з'їхати у гравійну пастку та зіскочити з байка, обійшовшись лише опіками правої руки.[4]
Партнер Коліна по команді, Норі Хага у 2003-у році потрапляв у аварії не менше 28 разів протягом одного сезону.[2]
Примітки
- ↑ Dan Moakes (28.02.2006). Current racing bike specifications. f1network.net (англ.) . Архів оригіналу за 22 грудня 2019. Процитовано 11.07.2014.
- ↑ а б в г Aprilia RS3 Cube MotoGP bike. motorcyclistonline.com (англ.) . 21.02.2014. Архів оригіналу за 14 липня 2014. Процитовано 11.07.2014.
- ↑ Кирилл Чернышев (26.01.2015). MotoGP: Aprilia RS-GP - наследник RS Cube, только лучше. motogonki.ru (рос.) . Архів оригіналу за 3 серпня 2016. Процитовано 27.01.2015.
- ↑ MotoGP: История - Fire show Эдвардса на Гран-При Германии. motogonki.ru (рос.) . 09.07.2014. Архів оригіналу за 15 травня 2016. Процитовано 09.07.2014.
- п
- о
- р
|
- SX 50
- SXV 4.5
- SXV 5.5
- Dorsoduro
- RX 50
- RXV 4.5
- RXV 5.5
- Mojito
- SR50
- Галлуцці
- Старк
- Томмі Ахвала
- Альваро Баутіста
- Макс Б'яджі
- Лоріс Капіроссі
- Adrien Chareyre
- Жером Жіро
- Алессандро Граміньї
- Роберто Локателлі
- Хорхе Лоренсо
- Марко Меландрі
- Мануель Поджиалі
- Валентіно Россі
- Казуто Саката
- Хуліан Сімон
- Габор Талмачі
- Ніко Тероль
- Тьєрі Ван Ден Бош
- Арно Вінсен
- Івано Беджіо