Fear of Music
Fear of Music![]() | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | |||||||
Студійний альбом | |||||||
Виконавець | Talking Heads | ||||||
Дата випуску | 3 серпня 1979 | ||||||
Записаний | 22 квітня - 6 травня 1979[1] | ||||||
Жанр | Нова хвиля, постпанк, артрок,[2] психоделічний фанк[3] | ||||||
Тривалість | 40:40 | ||||||
Мова | англійська | ||||||
Студія звукозапису | Лофт Кріса Франці і Тіни Веймут (Лонг-Айленд-Сіті) The Hit Factory (Нью-Йорк) Atlantic (Нью-Йорк) RPM (Нью-Йорк) Record Plant (Нью-Йорк) | ||||||
Лейбл | Sire | ||||||
Продюсер | Браян Іно, Talking Heads | ||||||
Хронологія Talking Heads | |||||||
| |||||||
Сингли з Fear of Music | |||||||
| |||||||
Fear of Music — третій студійний альбом американського нью вейв-гурту Talking Heads, випущений 3 серпня 1979 року лейблом Sire Records. Він був записаний у нью-йоркських студіях протягом квітня і травня 1979 року, а продюсерами виступили Браян Іно та Talking Heads. Альбом досяг 21 місця в чарті Billboard 200 і 33 місця в UK Albums Chart. До нього увійшли сингли «Life During Wartime», «I Zimbra» та «Cities».
Fear of Music мав схвальні відгуки критиків. Схвалення зосереджено на його нетрадиційних ритмах і ліриці фронтмена Девіда Бірна. Альбом часто вважають одним з найкращих релізів Talking Heads, і він увійшов до списків найкращих альбомів усіх часів за версією кількох видань.
Передумови
Другий альбом Talking Heads More Songs About Buildings and Food, випущений у 1978 році, розширив звукову палітру гурту.[4] До платівки увійшов хітовий сингл, кавер на пісню Ела Гріна «Take Me to the River», який приніс квартету комерційну популярність.[5] У березні 1979 року учасники гурту виконали пісню на загальнонаціональному американському музичному шоу American Bandstand.[6] Через кілька днів після виступу учасники гурту вирішили, що більше не хочуть, аби їх розглядали як «машину для випуску синглів».[7]
Навесні 1979 року Talking Heads почали репетирувати демо-треки без продюсера у нью-йоркській студії.[8] У музичному плані гурт хотів розширити «тонко замасковані» диско-ритми, присутні у More Songs About Buildings and Food, зробивши їх більш помітними у міксах нових пісень.[7] Ці плани щодо запису були відкладені після того, як квартет не був задоволений результатами. Тоді вирішили репетирувати у лофті барабанщика Кріса Франца та басистки Тіни Веймут у Лонг-Айленд-Сіті, Квінз, де учасники гурту грали без контракту в середині 1970-х років. На допомогу був запрошений Браян Іно, який продюсував альбом More Songs About Buildings and Food.[8]
Запис і створення
22 квітня та 6 травня 1979 року команда звукорежисерів у фургоні Record Plant припаркувалася біля будинку Франца та Веймут і провела кабелі через вікно їхнього горища. За ці два дні Talking Heads записали основні треки з Іно.[8]
Пізніше Веймут заявила, що почуття ритму Бірна «божевільне, але фантастичне», і що він був ключем до драйву гурту під час домашніх сесій.[7] У міру того, як пісні розвивалися, учасникам гурту ставало легше працювати.[8] Іно відіграв важливу роль у формуванні їхнього звучання та впевненості у записі, а також працював над електронною обробкою треків.[9][10]
Композиція
Fear of Music значною мірою побудований на еклектичному поєднанні ритмів диско, кінематографічних звукових пейзажів і традиційних елементів рок-музики.
Натхненням для створення альбому, особливо «Life During Wartime», Бірн вважає життя на Авеню А в Іст-Вілледж.[11] Замість того, щоб включити персонажів у суспільство, як це було в More Songs About Buildings and Food, Бірн вирішив помістити їх наодинці в антиутопічні ситуації.[4] Веймут спочатку скептично поставилася до нових композицій Бірна, але фронтмен зумів її переконати.[8]
Перший трек альбому «I Zimbra» написана під впливом афробіту і диско, включає гітарну партію Роберта Фріппа і фоновий спів асистента звукорежисера Джулі Ласт.[7][12] Безглуздий текст пісні заснований на вірші «Gadji beri bimba» німецького письменника-дадаїста Гуго Болла.[10] Учасник гурту Джеррі Гаррісон говорив, що ця пісня вплинула на те, що гурт зробив на своєму наступному альбомі Remain in Light (1980).[13]
«Cities» детально описує пошук ідеального міського поселення для життя, і створена завдяки любові Talking Heads до міських будинків, особливо на Мангеттені.[14] «Paper» порівнює любовні стосунки з простим аркушем паперу.[8] У «Life During Wartime» Бірн зображує себе «негероїчним міським партизаном», який відрікся від вечірок, виживає на базових продуктах, таких як арахісова паста, і чує чутки про поставки зброї та імпровізовані цвинтарі. Персонаж пов'язаний лише з неминучим крахом своєї цивілізації. Бірн вважав цього персонажа «пристойним і правдоподібним».[4] «Air» — це пісня-протест проти атмосфери, ідея, яку Бірн не вважає «жартом». Натхненний Тригрошовою оперою Бертольта Брехта і Курта Вайля, автор тексту хотів створити меланхолійний і зворушливий трек про людину, яка відчуває себе настільки пригніченою, що навіть дихати стає боляче.[14]
Оформлення
Дизайн обкладинки альбому розробив Гаррісон. Вона повністю чорна і прикрашена рельєфним візерунком, що нагадує зовнішній вигляд і текстуру металевої підлоги з протекторами, відображаючи урбаністичну тематику альбому.[15] Решта обкладинки була створена Бірном і включає термочутливу фотографію, створену Джиммі Гарсіа за допомогою доктора Філіпа Стракса.[10] Дизайн був номінований на премію Ґреммі 1980 року за Найкраще оформлення альбому.[16] Гаррісон запропонував гурту «смішну» назву; за словами Веймут, вона була прийнята, оскільки «відповідала» тематиці альбому та стресу, який відчував квартет під час його створення.[9]
Промо і реліз
Після завершення роботи над Fear of Music Talking Heads у червні 1979 року вирушили у своє перше турне по Тихоокеанському регіону, відігравши концерти в Новій Зеландії, Австралії, Японії та на Гавайських островах. Альбом вийшов у світ 3 серпня.[17]
Тур по США з метою демонстрації нового матеріалу завершився у серпні 1979 році.[17] У той час Бірн сказав Rolling Stone: «Ми в кумедному становищі. Нам би не сподобалося робити музику, яку неможливо слухати, але ми не хочемо йти на компроміс заради популярності».[18] У вересні гурт розділив місце хедлайнера з Ван Моррісоном і The Chieftains на Единбурзькому фестивалі, а до кінця року вирушив у промо-турне по Європі.[17]
Відгуки критиків
Професійні огляди | |
---|---|
Оцінки оглядів | |
Джерело | Рейтинг |
AllMusic | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Chicago Tribune | ![]() ![]() ![]() ![]() |
Christgau's Record Guide | A−[21] |
Consequence of Sound | A+[22] |
The Irish Times | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Mojo | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Pitchfork | 10/10[25] |
The Rolling Stone Album Guide | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Spin Alternative Record Guide | 9/10[27] |
Uncut | 9/10[28] |
Альбом був добре прийнятий рецензентами. Джон Парелес, який писав у Rolling Stone, був вражений його «непохитними ритмами» та ліричними образами Бірна; він зробив висновок: «Fear of Music часто навмисно, блискуче дезорієнтує. Як і його чорна гофрована упаковка (яка нагадує кришку каналізаційного люка), альбом є зловісним, неминуче урбаністичним і одержимим текстурою.»[29] Джон Роквелл з The New York Times припустив, що альбом не був звичайним рок-релізом,[30] а Стефані Пліт з Daily Collegian прокоментувала, що він продемонстрував позитивний прогрес у музичному стилі Talking Heads.[31] Роберт Крістгау, пишучи в The Village Voice, похвалив «грубувату дивакуватість» альбому, але зазначив, що «трохи підсолодити його не завадило б».[32] Річард Кромелін з Los Angeles Times був вражений «приголомшливим вокалом Бірна» та його нюансами і назвав Fear of Music «квантовим стрибком» для гурту.[33] Том Бентковскі з New York Magazine підсумував: «Але, мабуть, найголовніша причина успіху альбому — це його антиелітарність, яка справді відчувається в його звучанні. Talking Heads були достатньо розумні, щоб зробити інтелектуальне заразливим і навіть танцювальним».[34]
У ретроспективних оглядах AllMusic Вільям Рульманн вважав, що Fear of Music був «нерівним, перехідним альбомом», але, тим не менш, стверджував, що він включає пісні, які відповідають якості найкращих робіт гурту.[19] У 1995 році у Spin Alternative Record Guide Джефф Саламон назвав його найбільш музично різноманітною пропозицією Talking Heads.[27] У рецензії 2003 року Кріс Сміт з журналу Stylus Magazine похвалив персонажі Бірна та стилізовану техніку продюсування Іно.[35] У виданні The Rough Guide to Rock, опублікованому того ж року, Енді Сміт дійшов висновку, що альбом є сильним кандидатом на звання найкращої платівки 1970-х років, оскільки він «насичений гуками, рифами та вбивчими рядками».[36]
Комерційний успіх
Fear of Music отримав золотий сертифікат Американської асоціації звукозапису 17 вересня 1985 року, після того, як у США було продано понад 500 000 копій.[37]
Нагороди
Fear of Music був названий найкращим альбомом 1979 року за версією NME,[38] Melody Maker[39] та Los Angeles Times.[40] The New York Times включив його до свого ненумерованого шорт-листа 10 найкращих записів, виданих того року.[41] Sounds помістив альбом на друге місце у своєму списку «Best of 1979», після релізу гурту The Specials.[42] Він посів четверте місце в опитуванні критиків Pazz & Jop 1979 року, яке проводив The Village Voice, що підсумовує голоси сотень відомих рецензентів.[43]
У 1985 році NME помістив Fear of Music на 68 місце у своєму авторському списку «100 найкращих альбомів усіх часів».[44] 1987 року Rolling Stone помістив його на 94 місце у списку найкращих альбомів попередніх 20 років.[45] 1999 року він потрапив на 33 місце у списку «100 найкращих альбомів, які не увійшли до інших 100 найкращих альбомів усіх часів» за версією газети The Guardian.[46] У 2004 році Pitchfork розмістив альбом під номером 31 у своєму списку «100 найкращих альбомів 1970-х»,[18] а у 2005 році Channel 4 розмістив його під номером 76 у своєму списку «100 найкращих альбомів».[47] Альбом також увійшов до книги 1001 альбом, які ви повинні почути, перш ніж померти.[48]
Трек-лист
Автор музики і слів Девід Бірн, крім зазначених окремо.
Сторона 1 | |||
---|---|---|---|
# | Назва | Автор | Тривалість |
1. | «I Zimbra» | Byrne, Браян Іно, Гуго Болл | 3:09 |
2. | «Mind» | 4:13 | |
3. | «Paper» | 2:39 | |
4. | «Cities» | 4:10 | |
5. | «Life During Wartime» | Byrne, Кріс Франц, Джеррі Гаррісон, Тіна Веймут | 3:41 |
6. | «Memories Can't Wait» | Byrne, Harrison | 3:30 |
Сторона 2 | |||
---|---|---|---|
# | Назва | Автор | Тривалість |
1. | «Air» | 3:34 | |
2. | «Heaven» | Бірн, Гаррісон | 4:01 |
3. | «Animals» | 3:30 | |
4. | «Electric Guitar» | 3:03 | |
5. | «Drugs» | Бірн, Іно | 5:10 |
- На оригінальному виданні LP авторство всіх пісень, окрім «I Zimbra», належало Девіду Бірну. Після скарг інших учасників гурту, титри були змінені на вищевказані на пізніших виданнях CD.
- Лімітований британський LP включав концертну версію «Psycho Killer» і «New Feeling» з альбому Talking Heads: 77 на бонусній 7-дюймовій платівці.
Розширені бонусні треки перевидання компакт-диску | |||
---|---|---|---|
# | Назва | Автор | Тривалість |
12. | «Dancing for Money» (Unfinished outtake) | 2:42 | |
13. | «Life During Wartime» (Alternate version) | Бірн, Франц, Гаррісон, Веймут | 4:07 |
14. | «Cities» (Alternate version) | 5:30 | |
15. | «Mind» (Alternate version) | 4:26 |
- Ремастеринг перевидання здійснив Енді Закс за допомогою гурту Talking Heads, а зведенням займався Браянн К'ю.
- DVD-частина європейського перевидання містить відеозаписи виступів гурту з піснями «I Zimbra» та «Cities» на німецькому музичному шоу Rockpop у 1980 році.
Персоналії
Talking Heads
Додаткові музиканти
Птахи на «Drugs» були записані парку Лоун Пайн Коала, Брисбен, Австралія | Технічний персонал
|
Чарти
Чарт (1979) | Пікова позиція |
---|---|
Australian Albums (Kent Music Report)[49] | 35 |
Canadian Albums (RPM)[50] | 27 |
New Zealand Albums (RMNZ)[51] | 11 |
UK Albums (OCC)[17] | 33 |
US Billboard 200[17] | 21 |
Чарт (2020) | Пікова позиція |
---|---|
![]() | 24 |
Сертифікація та продажі
Регіон | Сертифікація | Продажі |
---|---|---|
Велика Британія (BPI)[53] реліз 2006 року | Срібний | 60 000![]() |
США (RIAA)[54] | Золотий | 500 000^ |
^відвантаження, що базуються лише на сертифікаціях |
Примітки
- ↑ Fear of Music (CD release, back cover). Talking Heads. Sire Records. 1979.
- ↑ Helmore, Edward (27 березня 2009). Interview: 'The business is an exciting mess'. The Guardian. Процитовано 20 травня 2024.
- ↑ Reynolds, Simon (2005). Rip It Up and Start Again: Postpunk 1978-1984. Penguin. с. 163.
- ↑ а б в Pareles, Jon (May 1982). Talking Heads Talk. Mother Jones. с. 38.
- ↑ Charone, 1979, с. 27.
- ↑ Bowman, 2001, с. 145.
- ↑ а б в г Charone, 1979, с. 28.
- ↑ а б в г д е Bowman, 2001, с. 146.
- ↑ а б Charone, 1979, с. 30.
- ↑ а б в (1979) Album notes for Fear of Music. London: Sire Records.
- ↑ Moss, Jeremiah (2017). Vanishing New York: How a Great City Lost Its Soul. с. 17.
- ↑ Charone, 1979, с. 31.
- ↑ Charone, 1979, с. 29.
- ↑ а б Bowman, 2001, с. 147.
- ↑ Bowman, 2001, с. 158.
- ↑ Grammy Award Nominees 1980 – Grammy Award Winners 1980. Awardsandshows.com. Процитовано 20 травня 2024.
- ↑ а б в г д Rees, Dafydd; Crampton, Luke (1991). Rock Movers & Shakers. Billboard Books. с. 519. ISBN 0-8230-7609-1.
- ↑ а б Pitchfork staff (23 червня 2004). Top 100 Albums of the 1970s. Pitchfork. Архів оригіналу за 17 січня 2013. Процитовано 20 травня 2024.
- ↑ а б Ruhlmann, William. Fear of Music – Talking Heads. AllMusic. Процитовано 20 травня 2024.
- ↑ Kot, Greg (6 травня 1990). Talking Heads On The Record. Chicago Tribune. Процитовано 20 травня 2024.
- ↑ Christgau, Robert (1981). T. Christgau's Record Guide: Rock Albums of the Seventies. Ticknor and Fields. ISBN 0-89919-026-X. Процитовано 20 травня 2024 — через robertchristgau.com.
- ↑ Cudmore, Libby (31 серпня 2019). Talking Heads Dance Away Our Fear of Music. Consequence of Sound. Процитовано 20 травня 2024.
- ↑ Courtney, Kevin (13 січня 2006). Talking Heads: 77/More Songs About Buildings and Food/Fear of Music/Remain in Light (WEA). The Irish Times. Процитовано 20 травня 2024.
- ↑ Cameron, Keith (July 2020). New Feelings. Mojo. № 320. с. 68—69.
- ↑ Greene, Jayson (23 квітня 2020). Talking Heads: Fear of Music. Pitchfork. Процитовано 20 травня 2024.
- ↑ Sheffield, Rob (2004). Talking Heads. У Brackett, Nathan; Hoard, Christian (ред.). The New Rolling Stone Album Guide (вид. 4th). Simon & Schuster. с. 802–03. ISBN 0-7432-0169-8.
- ↑ а б Salamon, Jeff (1995). Talking Heads. У Weisbard, Eric; Marks, Craig (ред.). Spin Alternative Record Guide. Vintage Books. с. 394–95. ISBN 0-679-75574-8.
- ↑ Gill, Andy (August 2015). Buyers' Guide. Uncut. № 219. с. 40.
- ↑ Pareles, Jon (15 листопада 1979). Fear Of Music. Rolling Stone. Процитовано 20 травня 2024.
- ↑ Rockwell, John (3 серпня 1979). The Pop Life: Talking Heads strikes again. The New York Times. с. C19.
- ↑ Pleet, Stephanie (24 жовтня 1979). 'Fear of Music': not just a tete-a-tete. The Daily Collegian. с. 8.
- ↑ Christgau, Robert (8 жовтня 1979). Christgau's Consumer Guide. The Village Voice. Процитовано 20 травня 2024.
- ↑ Cromelin, Richard (23 вересня 1979). The Talking Heads' Fears, Fixations. Los Angeles Times. с. O83.
- ↑ Bentkowski, Tom (10 грудня 1979). State of Heads. New York Magazine. с. 135—136.
- ↑ Smith, Chris (1 вересня 2003). On Second Thought: Talking Heads – Fear of Music. Stylus Magazine. Архів оригіналу за 1 липня 2013. Процитовано 20 травня 2024.
- ↑ Smith, Andy (2003). Talking Heads. У Buckley, Peter (ред.). The Rough Guide to Rock. Rough Guides. с. 1054. ISBN 1-84353-105-4.
- ↑ RIAA: Gold & Platinum. Recording Industry Association of America. Архів оригіналу за 26 червня 2007. Процитовано 20 травня 2024. Примітка: потрібен пошук користувача.
- ↑ NME staff (15 грудня 1979). Best Albums of 1979. NME. с. pull-out section.
- ↑ Melody Maker staff (15 грудня 1979). 1979 Melody Maker Albums. Melody Maker. с. pull-out section.
- ↑ Los Angeles Times music staff (6 січня 1980). The 10 best albums of 1979. Los Angeles Times. с. 68.
- ↑ Rockwell, John (21 грудня 1979). The Pop Life: A critic picks top 10 for '79. The New York Times. с. C20.
- ↑ Sounds staff (15 грудня 1979). The Best of 1979. Sounds. с. 30.
- ↑ The 1979 Pazz & Jop Critics Poll. The Village Voice. 28 січня 1980. Процитовано 20 травня 2024.
- ↑ NME staff (30 листопада 1985). All Time 100 Albums. NME. с. 16.
- ↑ Rolling Stone staff (3 вересня 1987). Top 100 Albums Of The Last 20 Years. Rolling Stone. с. 56.
- ↑ The Guardian music staff (29 січня 1999). Top 100 Albums That Don't Appear In All The Other Top 100 Albums Of All Time. The Guardian. с. Features insert.
- ↑ The 100 Greatest Albums. Channel 4. 26 лютого 2009. Архів оригіналу за 6 березня 2012. Процитовано 20 травня 2024.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: bot: Сторінки з посиланнями на джерела, де статус оригінального URL невідомий (посилання) - ↑ Bates, Theunis (2006). Talking Heads: Fear of Music. У Dimery, Robert (ред.). 1001 Albums You Must Hear Before You Die. Universe Publishing. с. 431. ISBN 978-0-7893-1371-3.
- ↑ Kent, David (1993). Australian Chart Book 1970–1992 (вид. illustrated). St Ives, N.S.W.: Australian Chart Book. с. 304. ISBN 0-646-11917-6.
- ↑ RPM 50 Albums. RPM. Toronto: RPM. 32 (12). 15 грудня 1979.
- ↑ Talking Heads – Fear Of Music. Ultratop. Процитовано 20 травня 2024.
- ↑ «Archívum — Slágerlisták — MAHASZ — Magyar Hangfelvétel-kiadók Szövetsége» (угорською). Mahasz.hu. LightMedia.
- ↑ British album certifications – Talking heads – Fear of music (Англійська) . Британська асоціація виробників фонограм (BPI). Процитовано 23 жовтня 2021.
- ↑ American album certifications – Talking heads – Fear of music (Англійська) . Американська асоціація компаній звукозапису (RIAA).
Бібліографія
- Bowman, David (2001). This Must Be the Place: The Adventures of Talking Heads in the Twentieth Century. HarperCollins. ISBN 0-380-97846-6.
- Charone, Barbara (October 1979). More Songs About Typing and Vacuuming. Creem. с. 27—33.
Посилання
- Fear of Music на Discogs
- п
- о
- р
- Девід Бірн
- Кріс Франц
- Джеррі Гаррісон
- Тіна Веймут
- Talking Heads: 77
- More Songs About Buildings and Food
- Fear of Music
- Remain in Light
- Speaking in Tongues
- Little Creatures
- True Stories
- Naked
- The Name of This Band Is Talking Heads
- Stop Making Sense
- Sand in the Vaseline: Popular Favorites
- Once in a Lifetime: The Best of Talking Heads
- Once in a Lifetime
- The Best of Talking Heads
- Talking Heads
- Bonus Rarities and Outtakes
- «Love → Building on Fire»
- «Psycho Killer»
- «Take Me to the River»
- «Life During Wartime»
- «I Zimbra»
- «Cities»
- «Crosseyed and Painless»
- «Once in a Lifetime»
- «Houses in Motion» (alternate mix)
- «Life During Wartime» (live)
- «Burning Down the House»
- «This Must Be the Place (Naive Melody)»
- «Girlfriend Is Better» (live)
- «Road to Nowhere»
- «And She Was»
- «Once in a Lifetime» (live)
- «This Must Be the Place (Naive Melody)» (live)
- «Wild Wild Life»
- «(Nothing But) Flowers»
- «Sax and Violins»
- Stop Making Sense
- True Stories
- Storytelling Giant
- Дискографія
- Браян Іно
- How Music Works
- My Life in the Bush of Ghosts
- No Talking, Just Head
- Sounds from True Stories
- Tom Tom Club