Kepler-1649
![]() | |
Історія дослідження | |
---|---|
Дата відкриття | рік |
Дані спостережень (Епоха J2000.0[2][3]) | |
Пряме піднесення | 5,10515356 радіан[1] |
Схилення | 0,730078587273 радіан[1] |
Відстань | пк |
Видима зоряна величина (V) | m |
Сузір'я | Лебідь |
Астрометрія | |
Променева швидкість (Rv) | км/c |
Власний рух за прямим піднесенням | mas/рік |
Власний рух за схиленням | mas/рік |
Паралакс (π) | 10,7808 ± 0,037 кутова мілісекунда[1] |
Абсолютна зоряна величина (V) | m |
Спектральні характеристики | |
Спектральний клас | M5V[4][5] |
B−V | |
U−B | |
Змінність | обертальна змінна зоря[6] |
Фізичні характеристики | |
Маса | M☉ |
Радіус | R☉ |
Вік | років |
Температура | K |
Світність | L☉ |
Металічність | |
Елементи орбіти | |
Період (P) | років |
Велика піввісь (a) | а.о. |
Ексцентриситет (e) | |
Эпоха периастра (T) | ° |
Аргумент перицентра (ω) | ° |
- | |
Інформація у базах даних | |
SIMBAD | Kepler-1649 |
зоря з великим власним рухом, джерело ближнього інфрачервоного випромінюванняKepler-1649
Kepler-1649 (KOI-3138) — одиночна зірка в сузір'ї Лебедя. Знаходиться на відстані 302 світлових роки від Сонця.
Характеристики
Зірка є червоним карликом з видимою зоряною величиною близько 16m, при цьому в інфрачервоному світлі вона значно яскравіше: у фільтрі J її блиск дорівнює 13,38m, а у фільтрі K — 12,59m[7]. Вона належить до спектрального класу M5 V[8]. Маса зірки становить 0,2 маси Сонця, радіус — 0,23 сонячних радіуса. Поверхнева температура оцінюється в 3240 Кельвінів. Її світність приблизно в 194 рази менша світності Сонця.
Планетна система
У квітні 2017 року міжнародна команда астрономів в журналі «The Astronomical Journal» повідомила про відкриття екзопланети Kepler-1649 b[8][9], що представляє собою аналог Венери за розміром і одержуваною від зірки енергії. Її маса невідома, але, ймовірно, вона є скелястим світом. Період обігу навколо батьківської зірки становить близько 8,69 доби. Рівноважна температура її поверхні оцінюється в 307 K (у Землі — 254 K, без урахування парникового ефекту). Можливо, що планета оточена щільною атмосферою, що створює на її поверхні потужний парниковий ефект.
У квітні 2020 року у зірки відкрита друга планета — Kepler-1649c, яка за своїми властивостями може бути аналогом Землі: її радіус складає 1,06 радіуса Землі, і від своєї зірки, вона отримує 0,75 тієї енергії, що Земля одержує від Сонця — її рівноважна температура оцінюється в 234 K. Орбітальний період обертання становить близько 19,54 доби.
З великою ймовірністю обидві планети приливно синхронізовані з батьківського зіркою, тобто завжди звернені до неї однією стороною.
Планета | Маса (M⊕) | Радіус (R⊕) | Період обертання (днів) | Велика піввісь орбіти (а.е.) | Ексцентриситет орбіти | Інсоляція (S⊕) | Рівноважна температура (K) |
---|---|---|---|---|---|---|---|
b | - | 1,017 ± 0,051 | 8,689099 | - | 0 | 2,208 ± 0,094 | 307 ± 26 |
c | - | 1.06+0.15 −0.10 | 19,53527 | - | 0 | 0,750 ± 0,032 | 234 ± 20 |
Примітки
- ↑ а б в г Gaia Early Data Release 3 / Data Processing and Analysis Consortium, European Space Agency — 2020.d:Track:Q98668919d:Track:Q42262d:Track:Q17011141
- ↑ Gaia Data Release 2 / Data Processing and Analysis Consortium, European Space Agency — 2018.d:Track:Q42262d:Track:Q17011141d:Track:Q51905050
- ↑ SIMBAD Astronomical Databased:Track:Q654724
- ↑ а б Hardegree-Ullman K. K. Kepler Planet Occurrence Rates for Mid-type M Dwarfs as a Function of Spectral Type // Astron. J. / J. G. III, E. Vishniac — NYC: IOP Publishing, AAS, University of Chicago Press, AIP, 2019. — Vol. 158, Iss. 2. — P. 75. — ISSN 0004-6256; 1538-3881 — doi:10.3847/1538-3881/AB21D2 — arXiv:1905.05900d:Track:Q60167385d:Track:Q463435d:Track:Q60d:Track:Q6234745d:Track:Q2915886d:Track:Q465230d:Track:Q113359078d:Track:Q5402996d:Track:Q669166d:Track:Q1814982
- ↑ а б Енциклопедія позасонячних планет — 1995.d:Track:Q1385430
- ↑ а б Mazeh T. Photometric amplitude distribution of stellar rotation of KOIs--Indication for spin-orbit alignment of cool stars and high obliquity for hot stars // Astrophys. J. / E. Vishniac — IOP Publishing, 2015. — Vol. 801, Iss. 1. — P. 3. — ISSN 0004-637X; 1538-4357 — doi:10.1088/0004-637X/801/1/3 — arXiv:1501.01288d:Track:Q59477188d:Track:Q5402996d:Track:Q2915886d:Track:Q598789
- ↑ KOI-3138 — High proper-motion Star. SIMBAD. Centre de Données astronomiques de Strasbourg. Архів оригіналу за 18 грудня 2021. Процитовано 30 квітня 2020.
- ↑ а б Kepler-1649b: An Exo-Venus in the Solar Neighborhood [Архівовано 3 лютого 2021 у Wayback Machine.], https://iopscience.iop.org/journal/1538-3881 [Архівовано 24 травня 2020 у Wayback Machine.].
- ↑ Kepler-1649 b: транзитный аналог Венеры [Архівовано 6 травня 2020 у Wayback Machine.], http://www.allplanets.ru/index.htm [Архівовано 7 березня 2020 у Wayback Machine.].
Посилання
- Kepler-1649b: транзитний аналог Венери [Архівовано 6 травня 2020 у Wayback Machine.]