Lake of Tears
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/20px-Commons-logo.svg.png)
Lake of Tears (з англ. — «Озеро сліз») — шведський гурт, що грає в жанрах готик-метал і дум-метал з елементами психоделічного року і прогресивного металу[1][2].
Історія
Гурт був створений в травні 1992 року у шведському місті Бурос учасниками двох дез-металевих гуртів — Carnal Eruption і Forsaken Grief[3]. Демо викликало інтерес лейблу Black Mark Production, який підписав з гуртом контракт на 5 альбомів. Перший альбом Greater Art[ru] був записаний за 2 тижні у грудні 1993 року в Sunlight Studio (Стокгольм) і спродюсований Матіасом Лодмальмом і Томасом Скогсбергом з Entombed. До початку записів наступного диска гурт дав всього два концерти в рідному Буросі.
У березні 1995 року був записаний другий альбом — Headstones[ru]. На Headstones гурт проявив себе набагато яскравіше і різноманітніше, ніж на першому альбомі[4]. На диску присутні як важкі, так і повністю акустичні (заголовний трек) композиції. З 1995 по 1996 рік гурту вдається провести кілька турів по Європі, Lake of Tears грали разом з такими гуртами як Vader, Tiamat, Crematory, Edge of Sanity, Savatage[ru], Rage і The Gathering[3].
Влітку 1996 року з гурту пішов гітарист Юнас Еріксон, і Lake of Tears перетворилася на тріо. В турне з гуртом грав сесійний клавішник Крістіан Саарінен (колишній гітарист Cemetary). Третій альбом A Crimson Cosmos[ru] був записаний і випущений у січні 1997 року. На цьому альбомі став помітним крен у бік більш «легкої» музики, вперше гурт використав жіночий вокал. З'явилися сюжети пісень, навіяні психоделікою і фентезі, зокрема, книжковим циклом Dragonlance[5]. В німецькому журналі «Rock Hard» A Crimson Cosmos став альбомом місяця[3]. Вже після запису альбому в складі з'явився новий гітарист Ульрік Ліндблум. Пішли тури з Theatre of Tragedy, Heavenwood[ru] і Hammerfall, виступ на Wacken Open Air.
Восени 1997 року Lake of Tears брали участь у фестивальному турі Out of the Dark Festivals з Crematory, Therion і Graveworm[ru][2]. Після Out of the Dark Festivals Ліндблум розлучився з гуртом з особистих причин, і наступний альбом записувався з гітаристом Магнусом Сальгреном. Запис Forever Autumn[ru] стартував 28 грудня 1998 року, а 25 травня 1999 року альбом вийшов. На Forever Autumn переважали меланхолійно-депресивні композиції з фолковими мотивами[6], у великій кількості використовувалися акустичні інструменти: віолончель, флейта, акустичні гітари і акордеон. Клавішник Крістіан Саарінен брав участь у записі як повноправний член гурту.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/82/Lake_of_Tears_on_ProRock.jpg/220px-Lake_of_Tears_on_ProRock.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/01/Brennare_LoT_ProRock.jpg/220px-Brennare_LoT_ProRock.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/21/Larsson_LoT_ProRock.jpg/220px-Larsson_LoT_ProRock.jpg)
Невдовзі після виходу Forever Autumn між музикантами почалися конфлікти, які призвели до того, що Lake of Tears розпалися. 9 вересня 1999 року було випущено офіційне повідомлення[7].:
![]() | Тепер це офіційна заява ... ми розпалися. Відтепер групи Lake of Tears більше не існує. Емоції у мене з цього приводу дивні і сумні ... але ймовірно, все на краще. Проте, я (і можливо, хтось ще з музикантів групи) запишемо ще один альбом, просто для того, щоб вийти з-під контракту з Black Mark. Потім подивимося. Хтось із нас, ймовірно, буде продовжувати займатися музикою в тій чи іншій формі. Я хотів би подякувати всім вам за ваші листи ... вибачте, але так більше тривати не могло. Всього вам доброго, - Даніель Бреннар. | ![]() |
Бреннар і Сальгрен записали матеріал для ще одного альбому The Neonai, оскільки цього вимагали контрактні зобов'язання перед Black Mark. Альбом вийшов у 2002 році і був високо оцінений критикою як «лебедина пісня» гурту[8][9].
Гурт знову зібралася в кінці 2003 року і випустила альбом Black Brick Road[ru]. Оскільки музиканти не мали бажання працювати з Black Mark, то вони стали шукати інший лейбл і в підсумку підписали контракт з Noise Records[ru]. Альбом отримав досить схвальні відгуки критики, що дозволило звернути на гурт увагу як старих шанувальників, так і залучити величезну кількість нових. Гурт виступив на низці фестивалів у Європі, а також вперше відвідала Росію в березні 2005 року, з успіхом відігравши в Санкт-Петербурзі і Москві.
У вересні 2006 року концертне агентство Alive Concerts провело масштабний тур Lake of Tears Україною і Росією. Lake of Tears успішно виступили у Львові, Києві, Харкові, Ростові-на-Дону, Краснодарі, Москві[10], Істрі і в Санкт-Петербурзі.
26 квітня 2007 року гурт випустив на лейблі Dockyard1 свій сьомий за рахунком альбом Moons and Mushrooms[ru]. У квітні 2008 року пройшов черговий російський тур по містах: Новосибірськ, Краснодар, Москва, Смоленськ, Санкт-Петербург, Ростов-на-Дону. 18 липня 2009 року Lake of Tears повернулися в Україну і виступили на фестивалі Про Рок.
Гурт підписав контракт з AFM Records і спочатку планувала випустити новий альбом у кінці 2009 року[11]. В зазначений строк альбом не вийшов. Диск, який отримав назву Illwill[ru], з'явився на світ 29 квітня 2011 року. Він став найжорсткішим і найекстремальнішим релізом в історії гурту[12]. Самі музиканти пояснили несподівану агресивність звучання альбому своїми особистими смаками, які лежать в галузі старого треш-металу, блеку і панк-року.
Історично склалося, що Lake of Tears йде в якомусь «готичному» дивізіоні, разом, скажімо, з Amorphis, Sentenced або Moonspell. Так ось! Повинен зізнатися, що вдома, для душі, ми ніколи не слухаємо таку музику — інтереси музикантів гурти лежать в набагато більш екстремальних областях. Старий треш-метал, блек, панк-рок! І це, природно, не може не проявитися — хоч раз[13].
31 січня 2014 року Lake of Tears випустили свій перший концертний альбом під назвою By the Black Sea[ru]. Альбом містить 16 пісень записаних у 2013 році на концерті в Бухаресті (Румунія) та виданий у комплекті з CD і DVD дисків.
Учасники гурту
Нинішній склад
- Даніель Бреннар — вокал, гітара, тексти пісень
- Фредрік Йорданіус — ведуча гітара
- Мікаель Ларсон[sv] — бас-гітара
Колишні учасники
- Юнас Еріксон — ритм-гітара (1992—1996)
- Крістіан Саарінен — клавішні
- Ульрік Ліндблум — гітара (1997)
- Єнні Теблер — сесійна вокалістка (1997)
- Магнус Сальгрен[en] — ведуча гітара (сесійний учасник: 1999 / у складі гурту: 2004—2009)
- Юхан Оудх'юс — ударні (1992—2017)
Дискографія
Студійні альбоми
- Greater Art[ru] (1994)
- Headstones[ru] (1995)
- A Crimson Cosmos[ru] (1997)
- Forever Autumn[ru] (1999)
- The Neonai[ru] (2002)
- Black Brick Road[ru] (2004)
- Moons and Mushrooms[ru] (2007)
- Illwill[ru] (2011)
Концертні альбоми
- By the Black Sea[ru] (2014)
Збірки
- Greatest Tears vol. I (2004)
- Greatest Tears vol. II (2004)
Сингли
Примітки
- ↑ Bradley Torreano. Lake of Tears на Allmusic. Allmusic. Архів оригіналу за 21 січня 2012. Процитовано 18 жовтня 2009.
- ↑ а б Lake of Tears на Rockdetector. 2009. Архів оригіналу за 21 січня 2012. Процитовано 18 жовтня 2009.
- ↑ а б в Lake Of Tears на Tartarean Desire. Tartarean Desire. 18 січня 2006. Архів оригіналу за 21 січня 2012. Процитовано 18 жовтня 2009.
- ↑ Jeffries, Vincent. Headstones. Allmusic. Архів оригіналу за 21 січня 2012. Процитовано 18 жовтня 2009.
- ↑ Dragonlance Inspired Music and Musicians. Архів оригіналу за 6 червня 2012. Процитовано 12 червня 2019.
- ↑ Jeffries, Vincent. Forever Autumn. Allmusic. Архів оригіналу за 21 січня 2012. Процитовано 18 жовтня 2009.
- ↑ [Біографія Lake of Tears (рос.). Архів оригіналу за 8 травня 2013. Процитовано 12 червня 2019. Біографія Lake of Tears (рос.)]
- ↑ Rivadavia, Eduardo. The Neonai. Allmusic. Архів оригіналу за 21 січня 2012. Процитовано 18 жовтня 2009.
- ↑ Cariaso, Ryan (13 листопада 2002). The Neonai. The Metal Observer. Архів оригіналу за 21 січня 2012. Процитовано 18 жовтня 2009.
- ↑ Рецензія на концерт в журналі FUZZ № 11, 2006 год
- ↑ LAKE OF TEARS подписали контракт с AFM RECORDS. Darkside.ru. 15 квітня 2009. Архів оригіналу за 21 січня 2012. Процитовано 18 жовтня 2009.
- ↑ Рецензія на «Illwill». Архів оригіналу за 19 червня 2019. Процитовано 12 червня 2019.
- ↑ Інтерв’ю з Lake Of Tears щодо альбому «Illwill». Архів оригіналу за 23 червня 2019. Процитовано 12 червня 2019.
Посилання
- Офіційний сайт [Архівовано 20 березня 2007 у Wayback Machine.]
- Офіційний фан сайт [Архівовано 9 листопада 2018 у Wayback Machine.]
- Lake of Tears на сайті Allmusic