Rheinmetall
Rheinmetall AG | |
---|---|
![]() | |
![]() | |
Тип | публічна компанія |
Форма власності | акціонерне товариство |
Організаційно-правова форма господарювання | Aktiengesellschaft[d][1] |
Галузь | машинобудування, оборонна промисловість |
Лістинг на біржі | Франкфуртська біржа |
Засновано | 13 квітня 1889 |
Штаб-квартира | ![]() |
Ключові особи | Армін Паппергер[3] |
Продукція | воєнна техніка, зброя, двигуни, автокомплектуючі |
Виторг | 4,9 млрд € (2012) |
Операційний прибуток (EBIT) | ▲853 000 000 € (2023)[4] |
Чистий прибуток | ▲535 000 000 € (2023)[4] |
Активи | ▲11 707 000 000 € (31 грудня 2023)[4] |
Власний капітал | ▲3 316 000 000 € (31 грудня 2023)[4] |
Власник(и) | BlackRock[5], Банк Америки[5], Goldman Sachs[5], Société Générale[5], Capital Group Companiesd[5], UBS[5] і Fidelity Investments[5] |
Співробітники | ▲28 054 осіб (31 грудня 2023)[4] |
Дочірні компанії | Oerlikon Rheinmetall Air Defenced, Pierburgd[1], Rheinmetall Nordicd[1], Eurometaald[1], Rheinmetall Automotived[1], Rheinmetall MAN Military Vehicles[1], RWM Italiad[1] і Rheinmetall Air Defence (Switzerland)d[1] |
Член | Федеральна асоціація німецької індустрії безпеки та оборониd[6][7], RIPE NCC[8], American Chamber of Commerce in Germanyd[7], Atlantik-Brücked[7], German Aerospace Industries Associationd[7], BMEd[7], Förderkreis Deutsches Heerd[7], Q110736643?[7], Q1236135?[7], Q85620700?[7], Economic Council Germanyd[7], Німецьке товариство оборонних технологійd[7] і Deutsche Gesellschaft für Wehrmedizin und Wehrpharmazied[7] |
www.rheinmetall.de | |
![]() |
Rheinmetall AG (вимова Ра́йнмета́ль АҐ) — німецький машинобудівний та збройний концерн зі штаб-квартирою в Дюссельдорфі, створений 1889 року. Один із найбільших виробників військової техніки та зброї в Німеччині та Європі, входить до 35 найбільших оборонних компаній світу, маючи представництва в багатьох країнах. Навесні 2023 року компанія відкрила представництво в Україні.
Основна продукція концерну — військова техніка, зброя, боєприпаси, автомобілі. Відомими сучасними виробами компанії є танки Leopard, бойові машини Marder, Boxer, Lynx, Fuchs і САУ PzH 2000[9].
Штаб-квартира концерну знаходиться в Дюссельдорфі. Акції компанії торгуються на Франкфуртській біржі, а також на усіх німецьких біржах[10].
Історія
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3a/Schreibmaschine_rheinmetall_1920_imgp8365.jpg/220px-Schreibmaschine_rheinmetall_1920_imgp8365.jpg)
Ранні роки та Перша світова
У 1889 році підприємець і винахідник Генріх Ергардт створив невелику компанію з виробництва озброєння, зокрема боєприпасів. Пізніше компанія розширила виробництво за рахунок випуску артилерійських систем і стрілецької зброї. На початок Першої світової війни компанія стала найбільшим виробником озброєння в Німеччині. На січень 1914 року чисельність її робітників перевищувала 8000 чоловік, до 1915 — 14000, а до кінця війни — 48000. На кінець 1917 року компанія щодня виробляла понад 2,5 млн патронів і снарядів, понад 500 пістолетів, гвинтівок та кулеметів, до 50 різних артилерійських і зенітних гармат.[джерело?]
Постверсальський період
Після підписання Версальського договору в липні 1919 року Німеччині було заборонено випускати великокаліберне озброєння, яке було основним у виробництві Rheinmetall. Внаслідок цього компанія була змушена переорієнтуватися на виробництво цивільної продукції.
Нацистський період
З середини 1930-х років компанія Rheinmetall-Borsig AG (у 1933-му Rheinmetall викупила збанкрутілу залізничну фірму August Borsig GmbH) почала нарощувати виробництво озброєння від пістолетів та кулеметів до автоматичних гармат, протитанкових гармат, гаубиць та бронепоїздів.
1937 року в підрозділі компанії Rheinmetall-Borsig AG, — фірма Alkett, налагодила під Берліном виробництво танків, які за технічною документацією проходили як тракторна техніка для сільського господарства (через обмеження, передбачені Версальським договором). У 1941 році відбулася зміна всього керівництва компанії на офіцерів військових структур Третього рейху. Rheinmetall перейшла в підпорядкування державного концерну Reichswerke AG Hermann, який відповідав за управління військовими заводами Німеччини.[джерело?]
Сучасність
Попри спад виробництва зброї після Холодної війни, концерн усе одно зростав завдяки світовому ринку зброї. Компанія має заводи й представництва в багатьох країнах світу. Впродовж 2002—2022 років виторг від продажу зброї зріс із 2,5 до 4,5 млрд доларів на рік[9].
Значний вплив на становище компанії справило російське вторгнення в Україну. 2022 року канцлер Олаф Шольц виділив 100 млрд євро на модернізацію збройних сил, що передбачала контракти й для Rheinmetall. За рік вторгнення обсяг замовлень компанії зріс на 12 млрд євро, а вартість акцій зросла в 5 разів. Компанія будує нові заводи, зокрема, завод з виготовлення боєприпасів у Німеччині (300 млн євро), бронетанковий завод в Угорщині, низку заводів в Україні та інвестує в підприємства інших країн Європи[9].
2022 року Rheinmetall купила за 1,2 млрд євро іспанську Expal, яка до того була конкурентом[9].
На тлі дефіциту артилерійських боєприпасів компанія планує вийти на потужність 700 тисяч одиниць на рік у 2024 та 1,1 млн на рік до 2027 року[9].
2024 року російський уряд планував убити виконавчого директора компанії, про це дізналася розвідка США й повідомила Німеччину. Німецькі служби безпеки змогли захистити Паппергера та зірвати замах[11].
Продукція
Перелік сучасної продукції
- Броньовані гусеничні, колісні та вантажні транспортні засоби
- Зброя та боєприпаси
- Баштові системи артилерійського вогню
- Системи ППО та складові
- Системи військового та індивідуального захисту на морі, в повітрі та на суходолі
- Системи контролю, комунікації, керування і розвідки
- Електронна оптика
- Системи комп'ютерної симуляції і тренінгу
- Технології ABC-мобільної розвідки
- Системи прицілювання та ведення вогню
- Індивідуальне оснащення піхоти майбутнього
- Навігаційне обладнання
- Артилерійське обладнання літаків
- Виробничі та тестувальні центри
Відомі вироби
- 1935 -MG-34
- 1940 -MG-15
- 1940 -MG-131
- 1941 -MG-17
- 1969 -MG-3
- 1969 -Marder
- 1976 - Spz 2 Luchs
- 1976 -Condor UR-425
- 1979 -TPz 1 Fuchs
- 1989 -Wiesel
- 2006 -GTK Boxer
- 2007 -Puma
- 2011 -TH-495
- 2016 — Lynx
- 2021 — Skynex
- 2022 — Panther KF51
Співпраця з Україною
Постачання техніки
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4e/Rheinmetall_kf51_dynamisch_hohe_aufloesung_1XII0825.jpg/220px-Rheinmetall_kf51_dynamisch_hohe_aufloesung_1XII0825.jpg)
У квітні 2022 року, на початку російського вторгнення в Україну, Rheinmetall запропонував уряду Німеччини передати Україні БМП Marder та танки Leopard 1 із власних запасів компанії. Ці пропозиції були початково відхилені через позицію уряду щодо першочергового надання техніки радянського зразка[12]. Втім, компанія почала в односторонньому порядку відновлювати БМП для майбутньої передачі або Україні, або Греції за програмою «Рінґтауш» (Греція мала передати Україні свої БМП-1 та натомість отримати Marder)[13]. У січні 2023 було заявлено, що за умови укладення замовлення, компанія може відновити близько 110 танків Leopard 1 та Leopard 2 протягом року[14] та викупити 96 Leopard 1 у швейцарської компанії RUAG[15]. Станом на середину березня 2023 року, компанія ремонтувала 50 танків Leopard 2 та 100 танків Leopard 1, а також планувала придбати 36 Leopard 2 у Швейцарії[16].
Під час вторгнення також було розгорнуто додаткові потужності та побудовано нові заводи для забезпечення Сил оборони України технікою. Зокрема, запроваджено виробництво деяких боєприпасів, що потрібні Україні: зокрема, дефіцитні снаряди для Gepard[17], боєприпаси для Leopard 2[18]. У квітні 2023 було озвучено плани з будівництва в Румунії центру обслуговування західної техніки для України[9].
Відомо про постачання Україні такої техніки: модульний мобільний госпіталь[19], вантажівки MAN HX 8×8[20], автоматизовані системи спостереження SurveilSPIRE[21], БМП Marder, танки Leopard 1, Leopard 2[22], системи ППО Skynex[23] тощо.
Після початку вторгнення портфель замовлень зріс майже з 26 млрд до 38 млрд євро, майже на 50%[9].
Спільне підприємство
Постачання великої кількості техніки потребує ремонту, а крім того, потреба Сил оборони України в новій техніці зробила Україну перспективним замовником. Тому концерн вирішив створити власні підприємства в Україні для якнайшвидшого ремонту та виготовлення нового озброєння. «Економічна правда» вважає, що Rheinmetall діє найшвидше з усіх західних військових виробників щодо заходження в Україну[9].
У березні 2023 року генеральний директор компанії Армін Паппергер заявив про наміри побудувати в Україні заводу для виробництва новітніх танків Panther KF51, а пізніше стало відомо про плани виготовлення в Україні автомобільної техніки, боєприпасів та систем ППО, а також бронетранспортерів Fuchs[24][25][26].
13 травня 2023 року стало відомо, що Укроборонпром та Rheinmetall заснували спільне підприємство з ремонту і виробництва танків, в якому 51 % акцій та управління належать німецькій стороні[27].
У червні 2024 року було відкрито перший цех спільного підприємства для ремонту й виготовлення бронетехніки.[28]
Розробки
Rheinmetall планує доопрацювати проєкт новітньої танкової 130 мм гармати до 2024 року[29]. Такі строки узгодженні із графіком розробки майбутнього європейського танка MGCS (Main Ground Combat System). За планом концептуальний вибір озброєння має відбутися наприкінці 2022 року, а етап демонстрації — у 2024-ому.
Інциденти
Контракт з Росією
9 лютого 2011 року Міністр оборони РФ Анатолій Сердюков та голова Rheinmetall AG Клаус Еберхар підписали угоду про розбудову центру бойової підготовки і симулятор бойових дій військ місткістю до 30 тис. солдатів і офіцерів на рік на полігоні в м. Муліно (Нижньогородська область, загальна площа полігону 500 км²), загальною вартістю 120 млн. €.
Навчальний центр мав бути завершений в червні 2014 року[30]. Але внаслідок агресії Росії проти України в Криму та прийняте рішення Ради міністрів ЄС про введення проти Росії відповідних європейських санкцій, уряд Німеччини в березні 2014 зупинив співробітництво концерну з Росією[31].
Джеймс Льюїс (Центр Міжнародних та стратегічних досліджень): «Я не думаю, що німецька компанія зіграла вирішальну роль [в підвищенні боєздатності російської армії], особливо враховуючи, що проєкт у Муліно був заморожений під натиском уряду в Берліні. Але я б не став применшувати й користь, отриману російською армією від співпраці з Rheinmetall, яка не тільки надала російській армії обладнання зв'язку і передові технічні засоби навчання особового складу, а й допомогла їй чітко сформулювати свою нову військову доктрину»[32].
Напади
7 березня 2023 року Rheinmetall зазнав великої кібератаки, яка, за даними представників компанії, не завдала серйозної шкоди IT-системам. Аналітики підозрювали, що за кібератакою можуть стояти хакери, пов'язані з російським урядом[33].
Галерея
-
-
-
-
-
-
-
- AGF
- MLG 27 на борту судна постачання класу «Ельба» німецького флоту
- Канадський LAV-III озброєний станцією дистанційного керування зброєю Nanuk
Примітки
- ↑ а б в г д е ж и Річний звітd:Track:Q699735
- ↑ GRID Release 2017-05-22 — 2017-05-22 — 2017. — doi:10.6084/M9.FIGSHARE.5032286d:Track:Q30141628
- ↑ Ліві екстремісти спалили будинок голови Rheinmetall за допомогу Україні. // Автор: Максим Красіков. 01.05.2024, 18:29
- ↑ а б в г д https://www.boerse-frankfurt.de/equity/rheinmetall-ag/key-data
- ↑ а б в г д е ж https://ir.rheinmetall.com/de/investor-relations/veroeffentlichungen/stimmrechtsmitteilungen/
- ↑ https://www.bdsv.eu/bdsv-exhibitions/mitglieder.html
- ↑ а б в г д е ж и к л м н Bundestag Lobby Register / Hrsg.: Deutscher Bundestag — 2022.d:Track:Q110733123d:Track:Q154797
- ↑ https://www.ripe.net/membership/indices/data/de.rheinmetall.html
- ↑ а б в г д е ж и Rheinmetall рветься на схід. Як Україна вироблятиме та продаватиме німецьку зброю. Економічна правда (укр.). Архів оригіналу за 27 червня 2024. Процитовано 9 липня 2024.
- ↑ Rheinmetall AG - Investor Relations. ir.rheinmetall.com. Архів оригіналу за 21 травня 2021. Процитовано 21 травня 2021.
- ↑ Росіяни хотіли вбити гендиректора Rheinmetall. США та Німеччина зірвали операцію, - CNN. РБК-Украина (укр.). Процитовано 18 липня 2024.
- ↑ Rheinmetall просить уряд ФРН дозволити експорт танків "Leopard" в Україну. Мілітарний (укр.). Архів оригіналу за 26 квітня 2022. Процитовано 30 травня 2023.
- ↑ Rheinmetall відновив для України 16 БМП Marder, але не має дозволу уряду на експорт. Мілітарний (укр.). Архів оригіналу за 27 вересня 2022. Процитовано 30 травня 2023.
- ↑ Rheinmetall може підготувати танки Leopard для передачі Україні впродовж року. Мілітарний (укр.). Архів оригіналу за 21 січня 2023. Процитовано 30 травня 2023.
- ↑ Rheinmetall прагне викупити Leopard 1 у швейцарської компанії для України. Мілітарний (укр.). Архів оригіналу за 7 березня 2023. Процитовано 30 травня 2023.
- ↑ Leopard Networking. Mac OS X Leopard. Berkeley, CA: Apress. с. 351—363. ISBN 978-1-59059-837-5. Архів оригіналу за 23 березня 2023. Процитовано 30 травня 2023.
- ↑ У Німеччині будують завод із виробництва боєприпасів, зокрема і тих, які необхідні Україні. Мілітарний (укр.). Архів оригіналу за 16 квітня 2023. Процитовано 30 травня 2023.
- ↑ Rheinmetall готовий забезпечити снарядами танки Leopard 2, які передають Україні. Мілітарний (укр.). Архів оригіналу за 28 січня 2023. Процитовано 30 травня 2023.
- ↑ Компанія Rheinmetall ZMS поставить Україні модульний мобільний госпіталь. Мілітарний (укр.). Архів оригіналу за 27 жовтня 2022. Процитовано 30 травня 2023.
- ↑ Німеччина передає Україні вантажівки MAN HX 8x8. Мілітарний (укр.). Архів оригіналу за 25 грудня 2022. Процитовано 30 травня 2023.
- ↑ Rheinmetall постачає в Україну автоматизовані системи спостереження. Мілітарний (укр.). Архів оригіналу за 6 березня 2023. Процитовано 30 травня 2023.
- ↑ Rheinmetall організовує у Румунії ремонтний центр для техніки ЗСУ. Мілітарний (укр.). Архів оригіналу за 3 квітня 2023. Процитовано 30 травня 2023.
- ↑ Україна отримала системи ППО Skynex. Мілітарний (укр.). Архів оригіналу за 30 квітня 2023. Процитовано 30 травня 2023.
- ↑ В Україні планують виготовляти БТР Fuchs. Мілітарний (укр.). Архів оригіналу за 28 травня 2023. Процитовано 30 травня 2023.
- ↑ Rheinmetall планує виготовляти в Україні системи ППО. Мілітарний (укр.). Архів оригіналу за 10 травня 2023. Процитовано 30 травня 2023.
- ↑ Німецький концерн Rheinmetall хоче побудувати танковий завод в Україні. Мілітарний (укр.). Архів оригіналу за 23 березня 2023. Процитовано 30 травня 2023.
- ↑ Rheinmetall: спільне підприємство в Україні запрацює у липні. Мілітарний (укр.). Архів оригіналу за 22 травня 2023. Процитовано 30 травня 2023.
- ↑ «Укроборонпром» і Rheinmetall відкрили перший спільний цех з ремонту й виробництва бронетехніки в Україні. babel.ua (укр.). 10 червня 2024. Архів оригіналу за 10 червня 2024. Процитовано 10 червня 2024.
- ↑ Rheinmetall створить 130 мм гармату для майбутнього європейського танка до 2024. mil.in.ua. 10 березня 2021. Архів оригіналу за 10 березня 2021. Процитовано 10 березня 2021.
- ↑ Aviation Week & Space Technology: Rheinmetall Works On Combat Training Center In Russia [Архівовано 14 липня 2014 у Wayback Machine.].(англ.) 3.09.2012
- ↑ Die Welt: Regierung stoppt vorerst Rheinmetall-Projekt in Russland [Архівовано 14 липня 2014 у Wayback Machine.](нім.) 19.03.2014
- ↑ Радіо Свобода: Военный бицепс Владимира Путина [Архівовано 14 липня 2014 у Wayback Machine.], 8.06.2014
- ↑ Хакери атакували сайт німецького концерну Rheinmetall: підозрюють росіян. РБК-Украина (укр.). Процитовано 13 березня 2023.
Посилання
- Офіційний сайт концерну [Архівовано 1 червня 2014 у Wayback Machine.] (нім.)
- Український мілітарний портал [Архівовано 12 квітня 2021 у Wayback Machine.]
|
|