SpaceX Super Heavy
![]() | ||||
Призначення | прискорювач | |||
---|---|---|---|---|
Виробник | SpaceX | |||
Країна | США | |||
Розміри | ||||
Висота | 71 m (233 ft) м | |||
Діаметр | 9 m (30 ft) м | |||
Споріднені ракети | ||||
Родина | Starship | |||
Історія запусків | ||||
Статус | В розробці | |||
Космодроми | Бока-Чіка, Техас, Starbase | |||
Всього запусків | 3 | |||
Успішних | 1 | |||
Невдалих | 1 | |||
Частково невдалих | 1 | |||
Перший запуск | 20 квітня 2023 року | |||
Останній запуск | 6 червня 2024 року |
![Large steel cylinder with complex engine mounts and wiring](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/db/NASA_Marshall_visit_to_Super_Heavy_booster.jpg/220px-NASA_Marshall_visit_to_Super_Heavy_booster.jpg)
Super Heavy — це перший ступінь надважкого ракето-носія SpaceX Starship, яка складається з двох ступенів (верхній ступінь - Starship) . Станом на 2024 рік прототипи Super Heavy проходять льотні випробування . Super Heavy вперше здійснив політ 20 квітня 2023 року під час першої спроби орбітального запуску ракети Starship. [1]
Виробництво
Виробничий процес починається з рулонів сталі, які розгортаються, розрізаються та зварюються вздовж краю, щоб створити циліндр з 9 m (30 ft) в діаметрі, 1.829 m (6.00 ft) у висоту та 3.97 mm (0.156 in) товщиною, [2] і близько 1600 кг ( 3,600 lb ) у масі.
Ці кільця складають одне на одне та зварюються по краях, щоб утворити зовнішній шар ракети. Всередині баки з метаном і киснем розділені спільним куполом [3] з центральною трубою «спуску» через кисневий бак, що подає метан до розподільного колектора прямо над двигунами. Перед остаточним складанням ребра решітки додаються до проміжного ступеня, а аеродинамічні поверхні додаються після укладання паливних баків. [4]
Після кріогенних випробувань встановлюють двигуни [5], а потім вентильований проміжний каскад. [6] [7]
Конструктивні особливості
Super Heavy — 71 m (233 ft) у вистоту, 9 m (30 ft) у ширину, [8] і складається з чотирьох загальних секцій: секції двигунів, паливного баку, кисневого баку та міжступеневої частини. [9] Ілон Маск заявив, що остаточний дизайн матиме суху масу від 160 t (350,000 lb) і 200 t (440,000 lb), причому цистерни важать 80 t (180,000 lb) і проміжна частина 20 t (44,000 lb). [9] За словами Маска у майбутньому частина ракети може мати ще більшу висоту.
Паливні баки
Паливні баки на Super Heavy розділені спільною перегородкою, подібною до тих, що використовуються на ступенях S-II і S-IVB на ракеті Saturn V. [10] [3] Кисневий бак має чотири прикріплені стінки, які захищають COPV, CO2 баки для гасіння пожежі, а також забезпечують підйомну силу під час спуску. [11]
Повідомляється, що баки ракетоносія вміщують 3,600 t (7,900,000 lb) палива, що складається з 2,800 t (6,200,000 lb) рідкого кисню і 800 t (1,800,000 lb) рідкого метану. However, booster prototype capacity is only 3,400 t (7,500,000 lb).[12] Однак місткість прототипу бустера становить лише 3,400 t (7,500,000 lb) . [13]
Двигуни
Нижня секція налічує 33 двигуни Raptor. Вони розташовані трьома концентричними кільцями. [14] Зовнішнє кільце має 20 двигунів та виконане в конфігурації "Raptor Boost", у якій відсутня можливість керування вектором тяги, що зроблено для зменшення ваги. [15]
У Raptor використовується повнопоточний поетапний цикл згоряння, який включає як кисневі, так і метанові турбонасоси. [16] [17] До 2014 року лише дві конструкції повнопотокових ракетних двигунів внутрішнього згоряння були настільки просунуті, щоб пройти випробування на випробувальних стендах: радянський проект РД-270 у 1960-х роках і демонстраційний пристрій Aerojet Rocketdyne Integrated Powerhead Demonstrator у середині 2000-х років. [18]
На повній потужності всі двигуни видають разом 75.9 MN (17,100,000 lbf) тяги. [19] Однак Raptor 3 може збільшити тягу до 90 MN (20,000,000 lbf). [20] [ краще джерело необхідно ] Без двигунів прискорювач Super Heavy приблизно на 3 метри коротший. [21]
Розділення ступенів ракети та керування
Частина, де розміщений механізм розʼєднання між першим ступенем та другим, також оснащена чотирма рулями решіткового типу з електричним приводом, кожне з масою в 3 t (6,600 lb) . [22] Сусідні пари ребер сітки розташовані лише на відстані шістдесят градусів одна від одної, а не ортогонально (як у випадку з Falcon 9 ), щоб забезпечити більш кращі характеристики. [23] На відміну від Falcon 9, решітки не складаються і залишаються витягнутими під час всього польоту як в русі від Землі, так і назад. [9] Під час бездвигунного польоту в космічному вакуумі управління забезпечується холодними газовими двигунами. [24] Проміжний ступінь також має виступаючі точки жорсткості, розташовані між ребрами решітки, що дозволяє піднімати ракету-носій або захоплювати її пусковою вежею за жопомогою "Mechazilla". [25]
Після першого випробувального польоту Starship усі прискорювачі мають додатковий вентильований проміжний ступінь заввишки 1,8 м [2]для забезпечення гарячого розділення . [26] Під час гарячого розділення Super Heavy вимикає всі свої двигуни, крім трьох [27] [28] тоді як другий ступінь запускає всі свої двигуни перед відділенням. [27] «Гаряче кільце» містить захисний купол, який захищає верхню частину Super Heavy від двигунів другого ступеня. [26] [28] Ілон Маск стверджував, що ця зміна може призвести до збільшення корисного навантаження на низьку навколоземну орбіту на 10%. [28]
Принцип роботи
Приблизно за годину тридцять сім хвилин до польоту надважкий прискорювач починає завантажувати паливо. [29] На позначці T – 19:40 починається охолодження двигунів. [29] Це необхідно для захисту турбонасосів двигуна від теплового удару. За три секунди до польоту починається послідовність запуску тридцяти трьох двигунів. [29]
Після зльоту двигуни працюють протягом 169 секунд, після чого 30 двигунів вимикаються, залишаючи лише три центральні двигуни, що працюють на 50% тяги. [29] Другий ступінь ракетоносія запалює свої двигуни ще до моменту розділення, протягом якогось періоду після запалення двигунів відокремлюється, а прискорювач обертається для зворотного розгону. Для цього Super Heavy використовує 13 центральних двигунів протягом 54 секунд. [29] Приблизно за шість хвилин до польоту двигуни знову запалюються [30], і прискорювач підхоплюється парою механічних рук "Mechazilla".
Розвиток та побудовані "льотні" прототипи
Імʼя | Першаа поява | Перше статичне вогневе випробування | Перший політ прискорювача | Виведено з використання (або знищено) | Місце зірки | Статус | Кількість польотів |
---|---|---|---|---|---|---|---|
BN1 [31] | Вересень 2020 [32] | — | — | 30 березна 2021 | Бока-чіка, Техас | Здано на металобрухт | 0 |
BN3/B3 | Березень 2021 [33] [34] | 19 липня 2021 [35] | — | 14 серпня 2021 | Бока-чіка, Техас | Здано на металобрухт | 0 |
B4 | 3 липня 2021 [36] | — | — | 25 березня 2022 | Бока-чіка, Техас | Стоїть в "Саду ракет" | 0 |
B5 | 19 липня 2021 [37] | — | — | грудень 2021 | Бока-чіка, Техас | Здано на металобрухт | 0 |
B7 | 29 вересня 2021 | 9 серпня 2022 | 20 квітня 2023 | 20 квітня 2023 | Бока-чіка, Техас | Знищено в польоті | 1 |
B8 | 6 жовтня 2021 [38] | — | — | січень 2023 | Бока-чіка, Техас | Здано на металобрухт | 0 |
B9 | 21 жовтня 2021 | 6 серпня 2023 | 18 листопада 2023 | 18 листопада 2023 | Бока-чіка, Техас | Знищено в польоті (після розділення ступенів) | 1 |
B10 | липень 2022 | 29 грудня 2023 | 14 березня 2024 | 14 березня 2024 | Бока-чіка, Техас | Знищено в польоті | 1 |
B11 | кінець 2022 | 5 квітня 2024 | 6 червня 2024 | 6 червня 2024 | Бока-чіка, Техас | Приводнився після успішного випробування | 1 |
B12 | грудень 2022 | йде підготовка | Ще ні | Ще ні | Бока-чіка, Техас | Проводяться наземні випробування | 0 |
B13 | грудень 2022 | Ще ні | Ще ні | Ще ні | Бока-чіка, Техас | Проводяться наземні випробування | 0 |
B14 | березень 2023 | Ще ні | Ще ні | Ще ні | Бока-чіка, Техас | Проводяться наземні випробування | 0 |
B15 | жовтень 2023 | Ще ні | Ще ні | Ще ні | Бока-чіка, Техас | В процесі виготовлення | 0 |
B16 | березень 2024[39] | Ще ні | Ще ні | Ще ні | Бока-чіка, Техас | В процесі виготовлення | 0 |
B17 | березень 2024[39] | Ще ні | Ще ні | Ще ні | Бока-чіка, Техас | В процесі виготовлення | 0 |
*актуальні дані станом на 11 липня 2024 року
Наземні випробування (BN1-BN3/B3)
BN1
BN1 був першим прототипом Super-Heavy Booster, який не призначався для льотних випробувань. [40] Висота ~ 70 m (230 ft) , тестові вироби виготовлялися протягом осені. [32] Укрупнення секцій розпочато в грудні 2020 року [41] BN1 було повністю складено всередині High Bay 18 березня [42] та списано на металобрухт 30 березня 2021 року
Для наземних випробувань використовувався BN3 (Booster 3) [43] . Кріогенне тестування було завершено 13 липня 2021 року. [44] [45] Складання Booster 3 завершили в High Bay 29 червня 2021 року [46] , а згодом його перевезли на тестовий майданчик без двигунів. [47] Згодом було додано три двигуни.[48]
Статичне вогневе випробування проведено 19 липня 2021 року [49] BN3/Booster 3 був частково списаний на металобрухт 15 серпня 2021 року, тоді як резервуар LOX залишився привареним до випробувального стенду. Танк LOX був знятий зі стенду 13 січня 2022 року [50]
Орбітальні запуски (B4 і наступні)
B4–B6
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/dc/Booster_in_the_High_Bay_%2851438375448%29.jpg/220px-Booster_in_the_High_Bay_%2851438375448%29.jpg)
Booster 4 вперше став видимим 3 липня 2021 року. Маск наказав кільком сотням співробітників SpaceX у Готорні переїхати до Бока-Чіка, щоб прискорити розробку SN20, BN4 і орбітальної стартової платформи[48] , щоб спробувати запустити систему Starship до 5 серпня 2021 року [51] BN4 було повністю укомплектовано 1 серпня, а повний комплект із 29 двигунів [52] встановлено 2 серпня 2021 року. Решітки решітки були додані для підтримки випробування повторного входу в атмосферу .
SN20 було встановлено на Booster 4 6 серпня 2021 року для тестування на підгонку, що зробило її найвищою повністю інтегрованою ракетою. [53] Booster 4 був повернутий у High Bay для вторинної проводки. 9 вересня 2021 року Booster 4 знову прибув до місця запуску на вершині кріплення Orbital Launch. [54] B4 завершив своє перше кріогенне випробування (17 грудня 2021 року), [55] і пневматичне випробування 19 грудня 2021 року. Він пройшов ще одне кріогенне випробування та кріогенне випробування при повному навантаженні. B4 і корабель 20 були зняті з експлуатації.[45]
Частини для B5 були помічені ще 19 липня 2021 року [37] Збірка BN5 була завершена в листопаді, хоча 8 грудня 2021 року B5 було вилучено разом із SN15 та SN16 . Пізніше його знищили.
B7
Складові частини для B7 вперше були помічені 29 вересня 2021 року. B7 розмістили на орбітальній стартовій установці 31 березня 2022 рік. Після завершення кріогенного випробування 4 квітня 2022 року його було розміщено на новому випробувальному стенді для "бустерів" 8 квітня 2022 року. B7 завершив ще одне кріогенне випробування 14 квітня 2022 року, але спускна труба зазнала збою та розірвалася. 18 квітня 2022 року B7 повернувся на виробництво для ремонту. 5 травня 2022 року В7 знову встановили на орбітальну стартовому столі. Потім B7 завершив ще два кріогенні випробування 9 та 11 травня 2022 року. Потім його повернули на виробничий майданчик і помістили в новий "Mega Bay 1" для ремонту та додаткового обладнання та модернізації решіткових рулів та двигунів, а також для встановлення ще двох «chines» або «strakes» (трикутні конструкції, розміщені на кормовій частині для допомоги в аеродинамічному контролі). [56] 11 липня 2022 року B7 зазнав аварії під час спроби 33-го випробування двигунів, що призвело до детонації під двигунами,[57]після чого бустер повернувся до "Mega Bay 1". [58] 4 серпня 2022 року B7 було доставлено назад на орбітальний стартовий майданчик із 20 зовнішніми двигунами Raptor [59] і 9 серпня 2022 року завершив своє перше випробування статичним вогнем з одним двигуном. B7 завершив 20-секундну статичну пожежу 11 серпня 2022 року, найдовшу пожежу на прототипі Starship станом на сьогодні. [60] Після цих успішних випробувань він повернувся на виробництво, щоб отримати решту 13 двигунів. [61] 23 серпня 2022 року B7 було піднято назад на пускову установку за допомогою системи захоплення та підйому "Mechazilla". [62] 26 серпня 2022 року він пройшов додаткові випробування, включаючи його 13 внутрішніх двигунів. 31 серпня 2022 року з B7 було провденево випробування зі всіма включеними двигунами. [63] За цим послідували багаторазові випробування керуванням вектору тяги сопливих апаратів двигунів [64] [65] [66], 19 вересня 2022 року відбулося вогневе випробування семи двигунів із змінним вектором тяги [66] B7 знову повернувся до Мега-Бей 21 вересня 2022 року [67] Після додаткових оновлень його знову підняли на стартовий майданчик 8 жовтня 2022 року [68] 12 жовтня 2022 року "Ship 24" було поставлено на B7 [69] та вилучено після завершення кількох випробувань на кріогенне навантаження. [70] [71] [72] Потім B7 завершив випробування кількох двигунів 12 листопада 2023 року [73], 14 листопада 2022 року — випробування статичним вогнем 14 двигунів [74] і, нарешті, 29 листопада випробування статичним вогнем 11 двигунів під час автономного герметизації. [75] 9 грудня 2022 року B7 повернувся до "Mega Bay 1" [76] для подальшого доопрацювання. У січні 2023 року Booster 7 повернули назад до місця запуску, де його поставили разом із "Ship 24" на стартовий майданчик для часткових і повних "репетицій" [77], перш ніж корабель 24 від’єднали та відправили в "Rocket Garden" для остаточної роботи над TPS. 9 лютого 2023 року Booster 7 був впробуваний, шляхом запалюванням протягом 10-секундний всіх 33 двигунів, у результаті чого 31 із 33 двигунів успішно спрацював протягом повного періоду. [78] Один з його двигунів був відключений безпосередньо перед тестуванням, а один двигун передчасно вимкнувся. 20 квітня 2023 року він був навмисно знищений під час першого комплексного польотного випробування SpaceX Starship First після втрати контрольованого зв’язку з двигунами корабля.
B8
Першу частину прискорювача, шайбу тяги двигуна, помітили 5 жовтня 2021 року. Інші частини B8 спостерігалися 3 лютого 2022 року [79] Бустер був повністю зібраний 8 липня 2022 року [80] Він відправився на місце запуску 19 вересня 2022 року [81] Booster 8 було скасовано в січні 2023 року на користь Booster 9, а гідравлічні силові агрегати Booster 8 були розміщені на Booster 7 разом з іншими частинами. [82]
B9
Шайбу тяги двигуна прискорювача вперше помітили 24 жовтня 2021 року. Транспортний засіб завершив укладання наприкінці 2022 року та був переміщений на кріостанцію OLS 15 грудня 2022 року. 21 грудня 2022 року та 29 грудня 2022 року було проведено два кріогенні тести, обидва з яких пройшли успішно. Бустер було повернуто до Mega Bay 1 10 січня 2023 року. Серед багатьох інших оновлень Booster 9 є першим, у якому представлена система електричного керування вектором тяги (часто скорочено ETVC) двигунів Raptor. Ця система замінює гідравлічні силові агрегати, які використовувалися до Booster 8. 20 липня Booster 9 викочували на місце запуску. Пізніше, в ніч з 20 на 21 липня, його підняли на орбітальний пусковий пристрій для підготовки до випробувальної кампанії. [83] 23 липня Booster 9 провів кріогенний професійний тест на орбітальній стартовій установці. [84] За цим послідував Spin Prime 4 серпня 2023 року. 6 серпня 2023 року Booster 9 запустив 29 двигунів протягом 2,7 секунди замість запланованих 33 двигунів протягом 5 секунд. Потім його було переміщено з орбітальної пускової установки та повернуто назад до Mega Bay 1, де 16 серпня 2023 року було додано вентильований проміжний ступінь [85] 22 серпня 2023 року B9 повернули на кріплення Orbital Launch Mount, а наступного дня пройшли ще одне початкове випробування. [86] 25 серпня 2023 року Booster 9 зазнав статичного вогню з усіх 33 двигунів, який тривав близько 6 секунд. Під час випробування два двигуни вимкнулися раніше. [87] [88] 5 вересня 2023 року корабель 25 (S25) вперше підняли на B9. 14 вересня 2023 року S25 було видалено з B9, а через тиждень – вентильований проміжний каскад. 26 вересня 2023 року вентильований проміжний каскад був піднятий на B9, щоб його зняли лише 9 жовтня 2023 року. Його було піднято назад на B9 16 жовтня 2023 року разом із S25. [89] S25 було знято 17 жовтня 2023 року, а потім піднято назад на B9 20 жовтня 2023 року. 22 жовтня 2023 року B9 пройшов два часткові кріогенні випробування, тоді як S25 не тестувався. За цим послідувало випробування на потоп, також 22 жовтня 2023 року [90] 24 жовтня B9 і S25 завершили WDR [91], після чого в той же день відбулося ще одне випробування на потоп. [92] 26 жовтня 2023 року S25 було видалено з B9, ймовірно, для встановлення FTS . [93] Через день після цього було видалено вентильований проміжний ярус. [94] 28 жовтня 2023 року вентильований проміжний каскад було встановлено на B9 [95] [96] 9 листопада 2023 року було встановлено FTS B9. 10 листопада 2023 року S25 було складено на B9 [97], а потім виведено з стека 11 листопада 2023 року [98] Вентильований проміжний ярус був видалений наступного дня. [99] 15 листопада 2023 року вентильований проміжний ступінь було знову прикріплено до B9 [100] після чого було укладено S25 для другого інтегрованого льотного випробування . [101] Через несправність приводу ребристої решітки S25 було виведено з штабеля 16 листопада, а знову встановлено 17 листопада 2023 року [102] Наступного дня, у суботу, 18 листопада 2023 року, Booster 9, а також Ship 25 піднялися з увімкненими двигунами о 7:02 за центральноєвропейським часом. Після успішного відділення від S25 B9 був знищений через відмову двигуна під час розгону. [103]
B10 - B12
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7a/Bays_%2B_ships.jpg/89px-Bays_%2B_ships.jpg)
B10 і B11 схожі на B9, хоча вони також використовують еліптичні куполи. [104] B10 був повністю укомплектований у березні 2023 року [105] У червні 2023 року B11 було повністю укомплектовано, а B12 розпочато складання. [106] 19 липня 2023 року B10 пройшов кріогенний тест. Пізніше його перемістили в ракетний сад, а потім перемістили в Mega Bay 1. Однак 10 вересня 2023 року B10 повернули до компанії Massey на стенд симулятора тяги. Через 3 дні було проведено кріогенний тест. [107] Станом на 13 вересня 2023 року невідомо, чи використовувався під час випробування імітатор тяги. 20 вересня 2023 року його перемістили назад у Mega Bay 1 для встановлення двигуна та міжступеневої установки. 12 жовтня 2023 року B11 було переміщено на випробувальний майданчик Massey на стенд симулятора тяги, де через два дні він пройшов кріовипробування. Потім його випробували 18 жовтня 2023 року. 19 листопада 2023 року B11 було переміщено назад у Mega Bay 1, імовірно, для встановлення двигуна та міжступеневої установки. [108] 4 грудня 2023 року B10 отримав свій вентильований міжкаскад. 5 грудня 2023 року B10 було переміщено в Rocket Garden [109], і SpaceX підтвердила, що B10 літатиме на IFT-3 незабаром після цього. [110] 11 грудня 2023 року B12 перемістили на двигунну установку 1 [111] 18 грудня 2023 року B10 було переміщено на орбітальний стартовий майданчик [112], а наступного дня відбувся підйом на OLM. [113] 21 грудня 2023 року була зроблена спроба статичного підпалу, однак її було перервано з невідомих причин. [114] 28 грудня 2023 року B12 було переміщено на стенд симулятора тяги, а потім переміщено до Masseys для кріогенних випробувань. [115] 29 грудня 2023 року B10 провів статичні вогневі випробування 33 двигунів [116] [117] з подальшим вилученням з OLM 30 грудня 2023 року [118] 2 січня 2024 року B10 повернули на виробничий майданчик. [119] 10 січня 2024 року B12 пройшов своє перше кріогенне випробування [120], а 12 січня 2024 року він пройшов друге випробування [121] Вентильований проміжний каскад B10 було видалено 15 січня 2024 року [122], а B12 було переміщено в ракетний сад у середині січня 2024 року [123] 24 січня 2024 року B12 було переміщено в Mega Bay 1, імовірно, для встановлення двигуна та міжступеневої установки. [124] 26 січня вентильований проміжний каскад B10 був перевстановлений. [125]
B11 провів свій перший політ 6 червня 2024 року. Він завершився успішно, приводненням в океан.
B12 розпочали збирання в червні 2023 року. 11 грудня 2023 року B12 було переміщено на установку першого двигуна. 28 грудня 2023 року B12 було переміщено на стенд симулятора тяги, а потім переміщено до Massey для кріогенних випробувань. 10 січня 2024 року B12 пройшов перше кріогенне випробування, а 12 січня 2024 року друге випробування. B12 було переміщено в "ракетний сад" у середині січня 2024 року, а 24 січня 2024 року B12 було переміщено в Mega Bay 1 , імовірно для встановлення двигунів та кільця міжступеневого розділення . 2 лютого 2024 року SpaceX опублікувала зображення, на якому показано, як почався процес встановлення двигунів на B12. B12 викочували до місця запуску 9 липня для статичних вогневих випробувань, після чого того ж дня відбувся підйом на "OLM A". 11 липня B12 пройшов випробування тиском.
B13 - B16
Збірка B13 була завершена 3 лютого 2024 року.[126] 25 квітня він був доставлений на випробувальний майданчик Massey для кріогенних випробувань.[127] B13 завершив свій перший кріогенний тест 26 квітня[128] і другий кріогенний тест 29 квітня.[129] Потім його перемістили до Mega Bay 13 травня[130] і підняли на стенд для встановлення третього двигуна.[131]
11 травня SpaceX опублікувала зображення, на якому видно, що B14 зібрано.[132]
Тестові прототипи
Назва | Перша поява | Виведено з використання (або знищено) | Місце виготовлення та випробування | Місцерозташування | Статус | К-ть випробувань |
---|---|---|---|---|---|---|
TT1 | Січень 2020 [133] | 10 січня 2020[134] | Бока-чіка, Техас | — | Знищено | 1 |
TT2 | Січень 2020 [135] | 29 січня 2020[136] | Бока-чіка, Техас | — | Знищено | 2 |
BN2.1 [137] | 3 червня 2021[138] | 25 червня 2021 | Бока-чіка, Техас | Виробничий майданчик | Відновлено | 2 |
GSE 4.1 | серпень 2021 | 18 січня 2022 | Бока-чіка, Техас | — | Знищено | 2 |
B2.1 | жовтень 2021 | 6 грудня 2022 | Бока-чіка, Техас | Виробничий майданчик | Вілновлено | 3 |
B6.1 | Грудень 2021 | травень 2023 | Бока-чіка, Техас | — | Знищено | 1 |
B7.1 | 2022 рік | Ще ні | Бока-чіка, Техас | Massey's | Частково розібрано | 6 |
EDOME | 2022 рік | жовтень 2022 | Бока-чіка, Техас | — | Знищено | 2 |
HSLH | Липень 2023 | Ще ні | Бока-чіка, Техас | Виробничий майданчик | — | 2 |
EDOME 2 | вересень 2023 р | грудень 2023 | Бока-чіка, Техас | — | Здано на металобрухт | 1 |
Загальні тестові прототипи (робочі макети...)
Випробувальний танк 1 (ТТ1) являв собою підмасштабний випробувальний бак, який складався з двох передніх перегородок, з’єднаних невеликою секцією. TT1 використовувався для тестування нових матеріалів і методів будівництва. 10 січня 2020 року TT1 було заповнено водою та перевірено на несправність у рамках випробування температури навколишнього середовища, досягнувши тиску 7.1 бар (103 psi) .[134]
Test Tank 2 (TT2) був ще одним тестовим баком, подібним до TT1. 27 січня 2020 року TT2 пройшов випробування тиском при температурі навколишнього середовища, де він досяг тиску 7.5 бар (109 psi), після чого стався витік. [139] Через два дні він пройшов кріогенний тест на руйнування, розірвавшись при 8.5 бар (123 psi) . [140] [136]
GSE 4.1 був вперше помічений у серпні 2021 року, і це був перший бак для тестування обладнання наземної підтримки (GSE), побудований із частин GSE 4. Він пройшов кріогенний тест (23 серпня), перш ніж його доправили до "Sanchez's site". [141] У листопаді 2021 року його відкотили до місця запуску, де він пройшов кріогенне випробування (18 січня), де вибухнув під невідомим тиском. [142]
EDOME був тестовим баком, створеним для випробування плоскіших куполів, які, можливо, будуть використовуватися на майбутніх прототипах Starship. Його перемістили на тестовий майданчик у липні 2022 року, а потім повернули на виробництво наступного місяця, не пройшовши жодних випробувань.[143] Пізніше наприкінці вересня 2022 року його перемістили з виробничого майданчика на випробувальний майданчик "Massey's", де він був пошкоджений під час випробування кріогенним тиском.[143] Після ремонту він був випробуваний на знищення в кінці жовтня 2022 року/[143]
EDOME 2 був тестовим баком, який, ймовірно, призначений для продовження тестування більш плоского купола. Станом на 4 жовтня 2023 року його офіційне позначення невідоме. Він був протестований один раз, перш ніж був утилізований з невідомих причин. [144]
Надважкі тестові баки
BN2.1 було використано 3 червня 2021 року[138] для кріогенних випробувань (8 червня) [145] та (17 червня). [146]
B2.1 (не BN2.1) витримав три кріогенні випробування 1, 2 і 3 грудня 2021 року [147] [148]
B6.1 спочатку мав стати третім надважким баком для запуску, але був перепрофільований як тестовий бак.[143] У травні 2023 року його використовували для випробувань модифікованої системи FTS, після того як FTS на B7 та S24 не змогла знищити його. [149]
B7.1 був вперше випробуваний на криогенну стійкість 28 червня 2022 року [150] і повторно випробуваний 19 липня 2022 року [151] Під час імовірного випробування тиском до відмови через два дні він отримав незначні пошкодження. [152] Після ремонту він пройшов четверте кріогенне випробування 27 липня 2022 року, п’яте 1 вересня 2022 року та шосте через п’ять днів. Потім він повернувся на виробництво 16 вересня 2022 року [153] У вересні 2022 року B7.1 було переміщено на випробувальний полігон "Massey", а потім у грудні 2023 року списано на металобрухт [154]
Hot Stage Load Head (HSLH) — це випробувальний матеріал, призначений для перевірки структурної цілісності міжступеневого ланцюга Super Heavy Boosters 9+. [155] Його транспортували на випробувальний майданчик "Massey" 30 липня 2023 року [156] перед завантаженням на випробувальний пристрій "Can Crusher". [157] У середині жовтня 2023 року його повернули на виробництво, імовірно, для утилізації. [158]
Див. також
- Список прискорювачів першого ступеня Falcon 9
- Starship HLS, місячний варіант космічного корабля Starship
- SpaceX Starbase, місце запуску Super Heavy
- Starlink, велике супутникове угруповання від SpaceX
Список джерел та посилань
- п
- о
- р
апарати
Ракети Falcon |
| ||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Інші ракети |
| ||||||||
Космічні кораблі |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/36/SpaceX-Logo-Xonly.svg/108px-SpaceX-Logo-Xonly.svg.png)
- Список запусків Falcon 1
- Список запусків Falcon 9 та Falcon Heavy
- Список запусків Starship
- Випробування посадки першого ступеня ракети-носія Falcon
- Тестовий політ Falcon Heavy
- SpaceX DM-1
- SpaceX DM-2
- SpaceX Crew-1
- SpaceX Crew-2
- SpaceX Crew-3
- Inspiration4
- SpaceX Crew-4
- SpaceX Crew-5
- DearMoon
- SpaceX Crew-6
- SpaceX Crew-7
- SpaceX Crew-8
- Сімейство двигунів SpaceX[en]
- Мерлін
- Kestrel[en]
- Draco
- SuperDraco
- Raptor
майданчики
Орбітальні | |
---|---|
Суборбітальні |
майданчики
Плаваючі (ASDS) |
|
---|---|
Наземні |
|
Діючий |
|
---|---|
Колишній |
|
- Завод SpaceX з виготовлення ракет
- McGregor[en]
- Jacksonville ASDS base
- Seattle satellite development facility
- Regional offices (Chantilly, Houston, Seattle, Washington DC.)
- Commercial Orbital Transportation Services (COTS)
- Commercial Resupply Services (CRS)
- Commercial Crew Development (CCD)
- Commercial Lunar Payload Services (CLPS)
- Gateway Logistics Services[en] (GLS)
- DearMoon
- SpaceX reusable launch system development program[en]
- Міжпланетна транспортна система
- Red Dragon (скасована)
- Starlink
- Ілон Маск (CEO, CTO)
- Гвен Шотуелл (Президент & COO)
- Том Мюллер (Віце-президент)
- ↑ Wattles, Jackie; Strickland, Ashley (20 квітня 2023). SpaceX's Starship rocket lifts off for inaugural test flight but explodes midair. CNN (англ.). Процитовано 27 квітня 2023.
- ↑ а б SpaceX Super Heavy Starship Construction and Weight | NextBigFuture.com (амер.). 15 лютого 2020. Процитовано 29 січня 2024.
- ↑ а б Stacking Diagrams. Ringwatchers. Процитовано 29 січня 2024.
- ↑ Jax. A Major Improvement: What Changed on Starship 25 & Booster 9?. Ringwatchers. Процитовано 25 листопада 2023.
- ↑ Building SpaceX's Starship Super Heavy One Ring At A Time. (англ.), процитовано 13 грудня 2023
- ↑ twitter (X).
- ↑ spacex/status/1692610662604702138. X (formerly Twitter) (англ.). Процитовано 13 грудня 2023.
- ↑ Dvorsky, George (6 серпня 2021). SpaceX Starship Stacking Produces the Tallest Rocket Ever Built. Gizmodo (en-us) . Архів оригіналу за 11 січня 2022. Процитовано 11 січня 2022.
- ↑ а б в Sesnic, Trevor (11 серпня 2021). Starbase Tour and Interview with Elon Musk. Everyday Astronaut (амер.). Процитовано 29 січня 2024.
- ↑ twitter.com/NicAnsuini/status/1468301173685952514. X (formerly Twitter) (англ.). Процитовано 21 листопада 2023.
- ↑ Beyer, Jack. How SpaceX is Rapidly Iterating Starship. NASAspaceflight. Процитовано 26 квітня 2023.
- ↑ SpaceX. SpaceX (англ.). Процитовано 31 травня 2023.
- ↑ SpaceX. SpaceX (англ.). 1. ?.
- ↑ Bergin, Chris (9 червня 2022). Starbase orbital duo preps for Static Fire campaign – KSC Starship Progress. NASASpaceFlight.com (амер.). Архів оригіналу за 19 червня 2022. Процитовано 6 липня 2022.
- ↑ Bergin, Chris (19 липня 2021). Super Heavy Booster 3 fires up for the first time. NASASpaceFlight.com (амер.). Архів оригіналу за 12 серпня 2021. Процитовано 6 липня 2022.
- ↑ SpaceX's Mars rocket to be methane-fuelled. 30 жовтня 2013. Архів оригіналу за 30 жовтня 2013. Процитовано 21 листопада 2023.
- ↑ SpaceX's new test rocket briefly hovers during first free flight – The Verge. 26 липня 2019. Архів оригіналу за 26 липня 2019. Процитовано 21 листопада 2023.
- ↑ Bergin, Chris (7 березня 2014). SpaceX advances drive for Mars rocket via Raptor power. NASASpaceFlight.com (амер.). Процитовано 21 листопада 2023.
- ↑ Starship official website. SpaceX (англ.). Архів оригіналу за 3 липня 2022. Процитовано 22 червня 2022.
- ↑ @elonmusk (10 липня 2023). Looks like we can increase Raptor thrust by ~20% to reach 9000 tons (20 million lbs) of force at sea level (Твіт) — через Твіттер.
- ↑ @elonmusk (4 липня 2021). Booster engines are not shrouded by skirt extension, as with ship. Engines extend about 3m below booster (Твіт) — через Твіттер.
- ↑ Sesnic, Trevor (11 серпня 2021). Starbase Tour and Interview with Elon Musk. Everyday Astronaut (амер.). Архів оригіналу за 23 травня 2023. Процитовано 25 листопада 2023.
- ↑ Jax (9 квітня 2023). Not Folding Under Pressure: Super Heavy's Grid Fins. Ringwatchers. Процитовано 21 листопада 2023.
- ↑ LabPadre space. Starship SN9 RCS Thruster Tests (англ.). Процитовано 21 листопада 2023 — через Youtube.
- ↑ Weber, Ryan (31 жовтня 2021). Major elements of Starship Orbital Launch Pad in place as launch readiness draws nearer. NASASpaceFlight.com (амер.). Архів оригіналу за 5 грудня 2021. Процитовано 19 грудня 2021.
- ↑ а б Mike Wall (18 серпня 2023). SpaceX shows off newly modified Starship Super Heavy booster (photos). Space.com (англ.). Архів оригіналу за 19 серпня 2023. Процитовано 22 листопада 2023.
- ↑ а б Skibba, Ramin (21 листопада 2023). Here's What's Next for SpaceX's Starship. Wired (амер.). ISSN 1059-1028. Процитовано 25 листопада 2023.
- ↑ а б в @nasaspaceflight (24 червня 2023). Elon says there's a much higher chance of getting to orbit with the second test flight due to vast amount of mods (Твіт) — через Твіттер. {{Cite tweet}}: Перевірте значення дати у: |date= (довідка)
- ↑ а б в г д What to Expect for SpaceX Starship's Second Flight Test (Countdown & Trajectory) (англ.), процитовано 21 листопада 2023
- ↑ Clark, Stephen (5 січня 2024). Rocket Report: SpaceX’s record year; Firefly’s Alpha rocket falls short. Ars Technica (en-us) . Процитовано 5 січня 2024.
- ↑ Ralph, Eric (9 листопада 2020). SpaceX begins assembling first Starship Super Heavy booster in South Texas. Teslarati. Процитовано 15 листопада 2020.
- ↑ а б SpaceX Boca Chica - First Super Heavy Booster Parts - SN8 Flaps Installed (укр.), процитовано 29 січня 2024
- ↑ X twitter.
- ↑ Super Heavy BN3 section spotted | SpaceX Boca Chica (укр.), процитовано 29 січня 2024
- ↑ published, Tariq Malik (20 липня 2021). SpaceX test fires massive Super Heavy booster for Starship for 1st time (video). Space.com (англ.). Процитовано 29 січня 2024.
- ↑ Super Heavy Booster 3 Prepared for Testing on Pad A | SpaceX Boca Chica. NASASpaceflight. 2 липня 2021. Процитовано 22 серпня 2021 — через YouTube.
- ↑ а б Super Heavy Booster 3 fires up for the first time. Nasaspaceflight.com. 19 липня 2021.
the impressive Thrust Puck for Booster 5 has already arrived at SpaceX Starbase
- ↑ 33 engine boosters anyone? A 13-engine thrust puck was spotted for a future booster which will have the full 33-engine complement. (англ.), 6 жовтня 2021, процитовано 11 серпня 2022
- ↑ а б Stacking Diagrams - #16. Ringwatchers. Процитовано 11 липня 2024.
- ↑ @elonmusk (18 березня 2021). Yes, Booster 1 is a production pathfinder, figuring out how to build & transport 69-meter tall stage. Booster 2 will fly (Твіт) — через Твіттер. {{Cite tweet}}: Перевірте значення дати у: |date= (довідка)
- ↑ Bergin, Chris (28 грудня 2020). Starship SN9's time to shine – test series targets a New Year's resolution. NASASpaceFlight.com. Процитовано 29 грудня 2020.
- ↑ Mary [@BocaChicaGal] (18 березня 2021). Wow.....Booster BN1 is fully stacked in the high bay (Твіт) — через Твіттер. {{Cite tweet}}: Перевірте значення дати у: |date= (довідка)
- ↑ Elon Musk says SpaceX's second Starship booster prototype is almost finished. Teslarati. 25 червня 2021.
- ↑ @elonmusk (30 червня 2021). First one to fly will [have grid fins], so Booster 4. Booster 3 will be used for ground tests. We’re changing much of the design from 3 to 4. Booster 3 was very hard to build. Expect rapid evolution in the first ~10 boosters & first ~30 ships (Твіт) — через Твіттер.
- ↑ а б 22 tweet mask.
- ↑ Super Heavy Booster 3 Stacked | SpaceX Boca Chica. NASASpaceflight. 29 червня 2021. Архів оригіналу за 17 липня 2021. Процитовано 22 серпня 2021 — через YouTube.
{{cite AV media}}
: Обслуговування CS1: bot: Сторінки з посиланнями на джерела, де статус оригінального URL невідомий (посилання) - ↑ SpaceX Transports A Super Heavy Booster Prototype To The Launch Pad. Tesmanian.com. Процитовано 1 липня 2021.
- ↑ а б Bergin, Chris (4 серпня 2021). SpaceX achieves Fully Stacked Starship milestone. NASASpaceFlight.com (амер.). Процитовано 2021.
- ↑ SpaceX test fires massive Super Heavy booster for Starship for 1st time. Space.com. 19 липня 2021.
- ↑ Super Heavy Booster 3's LOX Tank Finally Scrapped | SpaceX Boca Chica (англ.), процитовано 11 серпня 2022
- ↑ Starbase Surge sees SpaceX speed ahead with Booster 4 and Ship 20. NASASpaceflight.com. 3 серпня 2021.
- ↑ @elonmusk (11 липня 2021). Final decision made earlier this week on booster engine count. Will be 33 at ~230 (half million lbs) sea-level thrust (Твіт) — через Твіттер.
- ↑ Cao, Sissi (6 серпня 2021). Starship Completes Stacking Giant Starship Stages For Orbital Flight. Observer. Процитовано 19 листопада 2021.
- ↑ Super Heavy Booster 4 Lifted to Orbital Launch Mount. YouTube. 8 вересня 2021. Процитовано 19 листопада 2021.
- ↑ @NASASpaceflight (17 грудня 2021). And there's some impressive depress venting on Booster 4! A possible conclusion to a good cryogenic pressure test!… (Твіт) — через Твіттер. {{Cite tweet}}: Перевірте значення дати у: |date= (довідка)
- ↑ Chine (aeronautics), Wikipedia (англ.), 4 лютого 2022, процитовано 9 грудня 2022
- ↑ SpaceX Booster 7 Experiences Explosion (англ.), 11 липня 2022, процитовано 18 липня 2022
- ↑ Booster 7 Rolled Back for Repairs | SpaceX Boca Chica (англ.), 16 липня 2022, процитовано 11 серпня 2022
- ↑ Chopsticks Break Down Before Lifting Booster 7 | SpaceX Boca Chica (англ.), 8 серпня 2022, процитовано 11 серпня 2022
- ↑ @SpaceX (11 серпня 2022). Full duration 20-second static fire of Super Heavy Booster 7 (Твіт) (англ.). Процитовано 11 серпня 2022 — через Твіттер. {{Cite tweet}}: Перевірте значення дати у: |date= (довідка)
- ↑ @elonmusk (13 серпня 2022). Adding the 13 inner engines (Твіт) (англ.). Процитовано 13 серпня 2022 — через Твіттер. {{Cite tweet}}: Перевірте значення дати у: |date= (довідка)
- ↑ Booster 7 Back At The Pad With 33 Engines For Testing (брит.), процитовано 24 серпня 2022
- ↑ @thejackbeyer (26 серпня 2022). Booster 7 and Ship 24 both underwent Raptor engine spin prime testing. Also, F-22 Raptor Fighter Jets were spotted flying over Starbase in preparation for an airshow later in the week (Твіт) (брит.). Процитовано 28 серпня 2022 — через Твіттер. {{Cite tweet}}: Перевірте значення дати у: |date= (довідка)
- ↑ Starship Testing Causes Grass Fire | SpaceX Boca Chica (англ.), процитовано 21 вересня 2022
- ↑ Starship 25 Nosecone Stacked and Booster 7 Spin Prime Testing | SpaceX Boca Chica (англ.), процитовано 21 вересня 2022
- ↑ а б Booster 8 Rolled Out to the Launch Site for Testing | SpaceX Boca Chica (англ.), процитовано 21 вересня 2022
- ↑ Booster 7 Lifted Off the Orbital Launch Mount (and rolled back) | SpaceX Boca Chica (англ.), процитовано 12 жовтня 2022
- ↑ Booster 7 Rolled Out for Launch (we hope) | SpaceX Boca Chica (англ.), процитовано 12 жовтня 2022
- ↑ Ship 24 Stacked Onto Booster 7 | SpaceX Boca Chica (англ.), процитовано 9 грудня 2022
- ↑ Full Stack Cryo Testing | SpaceX Boca Chica (англ.), процитовано 9 грудня 2022
- ↑ Full Stack and Ship 25 Cryogenic Testing | SpaceX Boca Chica (англ.), процитовано 9 грудня 2022
- ↑ Ship 24 Destacked from Booster 7 for Static Fire | SpaceX Boca Chica (англ.), процитовано 9 грудня 2022
- ↑ Booster 7 Multi-Engine Spin Prime Test | SpaceX Boca Chica (англ.), процитовано 9 грудня 2022
- ↑ Booster 7 14 Engine Static Fire | SpaceX Boca Chica (англ.), процитовано 9 грудня 2022
- ↑ Booster 7 – 13 Second Static Fire Test | SpaceX Boca Chica (англ.), процитовано 9 грудня 2022
- ↑ Booster 7 Removed From Launch Mount After Raptor Swap | SpaceX Boca Chica (англ.), процитовано 9 грудня 2022
- ↑ Foust, Jeff (24 січня 2023). SpaceX completes Starship wet dress rehearsal. SpaceNews (амер.). Процитовано 28 січня 2023.
- ↑ Chang, Kenneth (9 лютого 2023). SpaceX Test Fires 31 Engines on the Most Powerful Rocket Ever. The New York Times (амер.). ISSN 0362-4331. Процитовано 9 лютого 2023.
- ↑ Super Heavy Booster 8 Parts Delivered | SpaceX Boca Chica (англ.), 4 лютого 2022, процитовано 11 серпня 2022
- ↑ Booster 8 is fully stacked! (англ.), 8 липня 2022, процитовано 11 серпня 2022
- ↑ Booster 8 Rolled Out to the Launch Site for Testing | SpaceX Boca Chica (англ.), процитовано 12 жовтня 2022
- ↑ Superheavy's Massive Fire Suppression System Dramatically Increases Performance (англ.), процитовано 25 листопада 2023
- ↑ SpaceX Rolls Starship Booster 9 at Starbase (англ.), процитовано 20 липня 2023
- ↑ Super Heavy Booster 9 + Starship 25 UPDATES. forum.nasaspaceflight.com. Процитовано 7 жовтня 2023.
- ↑ Starbase Live: 24/7 Starship & Super Heavy Development From SpaceX's Boca Chica Facility (англ.), процитовано 17 серпня 2023
- ↑ Romera, Alejandro Alcantarilla (23 серпня 2023). Booster 9 conducts pre-flight static fire test. NASASpaceFlight.com (амер.). Архів оригіналу за 25 серпня 2023. Процитовано 21 листопада 2023.
- ↑ SpaceX Booster 9 Static Fire (англ.), процитовано 25 серпня 2023
- ↑ twitter.com/SpaceX/status/1695158759717474379. Twitter (англ.). Процитовано 25 серпня 2023.
- ↑ SpaceX Stacks Ship 25 on Booster 9 (англ.), процитовано 16 жовтня 2023
- ↑ twitter.com/nasaspaceflight/status/1716196747947422172. X (formerly Twitter) (англ.). Процитовано 23 жовтня 2023.
- ↑ SpaceX Performs Wet Dress Rehearsal of Second Starship Flight Stack (англ.), процитовано 24 жовтня 2023
- ↑ Starbase Live: 24/7 Starship & Super Heavy Development From SpaceX's Boca Chica Facility (англ.), процитовано 25 жовтня 2023
- ↑ twitter.com/nasaspaceflight/status/1717577247442210941. X (formerly Twitter) (англ.). Процитовано 26 жовтня 2023.
- ↑ twitter.com/nasaspaceflight/status/1717947068348502449. X (formerly Twitter) (англ.). Процитовано 27 жовтня 2023.
- ↑ Starbase Live: 24/7 Starship & Super Heavy Development From SpaceX's Boca Chica Facility (англ.), процитовано 28 жовтня 2023
- ↑ twitter.com/nasaspaceflight/status/1718339580800139737. X (formerly Twitter) (англ.). Процитовано 28 жовтня 2023.
- ↑ twitter.com/seankd_photos/status/1722870284955361602. X (formerly Twitter) (англ.). Процитовано 10 листопада 2023.
- ↑ twitter.com/vickicocks15/status/1723493890987028586. X (formerly Twitter) (англ.). Процитовано 12 листопада 2023.
- ↑ twitter.com/labpadre/status/1723585788594598205. X (formerly Twitter) (англ.). Процитовано 12 листопада 2023.
- ↑ twitter.com/nasaspaceflight/status/1724792954878116065. X (formerly Twitter) (англ.). Процитовано 15 листопада 2023.
- ↑ Starship Receives License for Launch! | Countdown to Launch LIVE (англ.), процитовано 15 листопада 2023
- ↑ Starbase Live: 24/7 Starship & Super Heavy Development From SpaceX's Boca Chica Facility (англ.), процитовано 17 листопада 2023
- ↑ Full Replay: SpaceX Launches Second Starship Flight Test (англ.), процитовано 30 листопада 2023
- ↑ SpaceX Test Booster 9 On The Orbital Launch Mount (англ.), процитовано 23 липня 2023
- ↑ Booster 10 Fully Stacked! | SpaceX Boca Chica (англ.), процитовано 8 червня 2023
- ↑ Make Way! Starbase Demolitions Clear Room for Starfactory | SpaceX Boca Chica (англ.), процитовано 8 червня 2023
- ↑ Starbase Live: 24/7 Starship & Super Heavy Development From SpaceX's Boca Chica Facility (англ.), процитовано 13 вересня 2023
- ↑ twitter.com/nasaspaceflight/status/1726451401813848455. X (formerly Twitter) (англ.). Процитовано 20 листопада 2023.
- ↑ twitter.com/vickicocks15/status/1732172988282261729. X (formerly Twitter) (англ.). Процитовано 5 грудня 2023.
- ↑ Starship | Second Flight Test (англ.), процитовано 7 грудня 2023
- ↑ labpadre/status/1734230032946462914. X (formerly Twitter) (англ.). Процитовано 11 грудня 2023.
- ↑ Alejandro Alcantarilla, Romera (18 грудня 2023). alexphysics13/status/1736722892878971139.
- ↑ Booster 10 is being lifted onto the orbital launch mount, finally!. Процитовано 19 грудня 2023.
- ↑ SCRUB: SpaceX Static Fires Booster 10 for Third Starship Flight Test Campaign (англ.), процитовано 22 грудня 2023
- ↑ Golden, Zach (29 грудня 2023). Booster 12 has been lifted onto the thrust simulator stand.
- ↑ SpaceX Dual Static fire of Booster 10 and Starship 28 (англ.), процитовано 29 грудня 2023
- ↑ Static fire of Super Heavy's 33 Raptor Engines. X (formerly Twitter). 29 грудня 2023. Процитовано 29 грудня 2023.
- ↑ Bergin, Chris (30 грудня 2023). Booster 10 is being lifted off the OLM. X (formerly Twitter). Процитовано 30 грудня 2023.
- ↑ Bergin, Chris (2 січня 2024). Up close and person with Booster 10. X (formerly Twitter). Процитовано 3 січня 2024.
- ↑ Bergin, Chris (10 січня 2024). Shuffle continues, with Ship 30 on the move. X (formerly Twitter). Процитовано 10 січня 2024.
- ↑ Bergin, Chris (12 січня 2024). Booster 12, Starship Flight 5. X (formerly Twitter). Процитовано 13 січня 2024.
- ↑ SpaceX Gives Out More Details! IFT3 in 4 weeks? (англ.), процитовано 19 січня 2024
- ↑ SpaceX's Announced Starship Upgrades are Ludicrous and Awesome, and SLIM lunar lander doomed? (англ.), процитовано 20 січня 2024
- ↑ Booster 12 Rolled Into Mega Bay 1 for Raptor Installation | SpaceX Boca Chica (англ.), процитовано 24 січня 2024
- ↑ Cargile, John (27 січня 2024). Yesterday the HSR was refitted. X (formerly Twitter). Процитовано 27 січня 2024.
- ↑ @VickiCocks15, @VickiCocks15 (3 лют. 2024). Big news this morning!! B13 is now STACKED in MB1!. tweet (англ.) . Процитовано 11 лип. 2024.
- ↑ @SeanKD_Photos, Sean Doherty (25 квіт. 2024). Booster 13 off to Cyro Testing. tweet (англ.) . Процитовано 11 лип. 2024.
- ↑ Допис від користувача What about it!?. www.youtube.com. Процитовано 11 липня 2024.
- ↑ Допис від користувача What about it!?. www.youtube.com. Процитовано 11 липня 2024.
- ↑ SpaceX Super Heavy. Wikipedia (англ.). 11 липня 2024. Процитовано 11 липня 2024.
- ↑ SpaceX Super Heavy. Wikipedia (англ.). 11 липня 2024. Процитовано 11 липня 2024.
- ↑ SpaceX Super Heavy. Wikipedia (англ.). 11 липня 2024. Процитовано 11 липня 2024.
- ↑ SpaceX Boca Chica – Starship Test Tank mated – Jan 7, 2020 (YouTube). NASASpaceFlight. 7 січня 2020.
- ↑ а б SpaceX conducted a pressure test on a Starship dome tank at Boca Chica today. TESMANIAN (англ.). Процитовано 29 січня 2024.
- ↑ SpaceX Boca Chica – Starship Bulkhead/Dome Test Tank 2 Mated (YouTube). NASASpaceFlight. 25 січня 2020.
- ↑ а б SpaceX Boca Chica - Starship Test Tank 2 Destructive Cryo Test (укр.), процитовано 29 січня 2024
- ↑ Laying the groundwork for Super Heavy amid Raptor Ramp Up. NasaSpaceflight.com. 30 травня 2021.
- ↑ а б 1.
- ↑ @elonmusk (27 січня 2020). Starship 9m test tank made 7.5 bar at room temp! Small leak at a weld double. Will be repaired & retested at cryo. https://t.co/Bz3lrwkYRU (Твіт) (англ.). Архів оригіналу за 3 червня 2021. Процитовано 22 серпня 2021 — через Твіттер.
- ↑ Chris Bergin – NSF [@NASASpaceflight] (29 січня 2020). Farewell Test Tank 2, and we thank you. https://t.co/Je69rLmr28 https://t.co/AUpIb7kv24 (Твіт) (англ.). Архів оригіналу за 23 січня 2021. Процитовано 22 серпня 2021 — через Твіттер.
- ↑ GSE Test Tank Undergoes Cryogenic Proof Testing | SpaceX Boca Chica (англ.), процитовано 19 січня 2022
- ↑ GSE-4 Tank Fails During Testing | SpaceX Boca Chica (англ.), процитовано 1 грудня 2023
- ↑ а б в г Why SpaceX Could Be Forced To Abandon Starship Payloads Until 2024! (укр.), процитовано 29 січня 2024
- ↑ The SpaceX Military Starship Is Real! How's This Going To End? (англ.), процитовано 12 грудня 2023
- ↑ Super Heavy Test Tank Cryogenic Proof Test. NASASpaceflight. 8 червня 2021. Процитовано 22 серпня 2021 — через YouTube.
- ↑ Super Heavy Test Tank Cryogenic Proof Test #2. NASASpaceflight. 17 червня 2021. Процитовано 22 серпня 2021 — через YouTube.
- ↑ @NASASpaceflight (1 грудня 2021). Test Tank B2.1 has decided it's time to get frosty (Твіт) — через Твіттер.
- ↑ @NASASpaceflight (3 грудня 2021). Test Tank B2.1 is undergoing more testing today, supplied by the Orbital Launch Site's Tank Farm on what is a very foggy morning (Твіт) (англ.). Процитовано 3 грудня 2021 — через Твіттер. {{Cite tweet}}: Перевірте значення дати у: |date= (довідка)
- ↑ Superheavy's Massive Fire Suppression System Dramatically Increases Performance (англ.), процитовано 29 листопада 2023
- ↑ Starlink Loader Moved Into Potential Clean Room | SpaceX Boca Chica (англ.), процитовано 22 липня 2022
- ↑ B7.1 Test Tank Tested | SpaceX Starbase (англ.), процитовано 22 липня 2022
- ↑ Ship 24 Raptor Engines Tested with Two Spin Primes | SpaceX Boca Chica (англ.), процитовано 25 липня 2022
- ↑ @NASASpaceflight (16 вересня 2022). Booster 7 preparing for a potential Static Fire test and Test Tank B7.1 rolling away from the launch site down Highway 4 (Твіт) (англ.). Процитовано 1 грудня 2023 — через Твіттер. {{Cite tweet}}: Перевірте значення дати у: |date= (довідка)
- ↑ SpaceX Starbase Equipment Destroyed and Massive Site Changes Coming! (англ.), процитовано 16 грудня 2023
- ↑ Ringwatchers/status/1686050766434205696. X (formerly Twitter) (англ.). Процитовано 13 грудня 2023.
- ↑ StarshipGazer/status/1685787655542378496?s=20. X (formerly Twitter) (англ.). Процитовано 13 грудня 2023.
- ↑ cnunezimages/status/1689072703561482240. X (formerly Twitter) (англ.). Процитовано 13 грудня 2023.
- ↑ S26: LAUNCH OR SCRAP?! – Starbase Flyover Update Episode 22 (англ.), процитовано 19 грудня 2023