Spalacinae
Spalacinae | |
---|---|
![]() | |
Nannospalax ehrenbergi | |
Біологічна класифікація ![]() | |
Царство: | Тварини (Animalia) |
Тип: | Хордові (Chordata) |
Клада: | Синапсиди (Synapsida) |
Клас: | Ссавці (Mammalia) |
Ряд: | Мишоподібні (Rodentia) |
Родина: | Сліпакові (Spalacidae) |
Підродина: | Spalacinae Gray, 1821 |
Роди | |
Spalax (8 видів) | |
![]() |
Spalacinae підродина мишоподібних (Rodentia) ссавців з родини сліпакових (Spalacidae). Тварини живуть у Східній Європі та Західній і Центральній Азії.
Spalacinae належать до родини Spalacidae (інші підродини: Myospalacinae та Rhizomyinae), але вони досить унікальні, щоб їх виділили в окрему підродину Spalacinae. Інші погляди на таксономію вважають Spalacinae єдиними представниками Spalacidae, а інші підродини відносять до повних родин. Інші автори об'єднують усіх членів надродини Muroidea в одну родину Muridae. Деякі вчені вважають, що всі види Spalacinae належать до одного роду Spalax, але останні дослідження вказують на глибоку розбіжність між обома лініями, починаючи з пізнього міоцену, підтверджуючи їх як різні роди[1][2].
Spalacinae справді сліпі[3]. Їхні дуже малі очі повністю вкриті шаром шкіри. На відміну від багатьох інших рийних гризунів, Spalacinae не мають збільшених передніх кігтів і, схоже, не використовують передпліччя як основний інструмент для копання. Копання здійснюється майже виключно потужними передніми зубами, які відокремлені від решти рота клаптем шкіри. Коли Spalacinae закриває пащу, його різці залишаються зовні. Spalacinae, можливо, еволюціонували від Spalacidae, які використовували свої передні кінцівки для копання, оскільки їхні відростки олекранону великі порівняно з рештою їхніх рук. Відросток локтевого відростка є частиною ліктьової кістки, де прикріплюються м’язи, і тварини, які риють, зазвичай мають збільшені відростки локтевого відростка, щоб забезпечити велику поверхню для прикріплення великих і потужних м’язів[4].
Оскільки вони абсолютно сліпі, вони були важливими лабораторними тваринами в тестах на те, як функціонують очі та очні білки. Попри те, що сліпі землекопи мають лише атрофовані підшкірні очі і незрячі, їхній добовий ритм зберігається. Кілька публікацій, таких як Avivi та ін., 2002, довели, що циркадні гени, які контролюють біологічний годинник, експресуються подібним чином, як у зрячих надземних ссавців[5].
Примітки
- ↑ KRYŠTUFEK, BORIS; IVANITSKAYA, ELENA; ARSLAN, ATILLA; ARSLAN, EMINE; BUŽAN, ELENA V. (31 жовтня 2011). Evolutionary history of mole rats (genus Nannospalax) inferred from mitochondrial cytochrome b sequence. Biological Journal of the Linnean Society. 105 (2): 446—455. doi:10.1111/j.1095-8312.2011.01795.x. ISSN 0024-4066. S2CID 83596816.
- ↑ Hadid, Yarin; Németh, Attila; Snir, Sagi; Pavlíček, Tomáš; Csorba, Gábor; Kázmér, Miklós; Major, Ágnes; Mezhzherin, Sergey; Rusin, Mikhail; Coşkun, Yüksel; Nevo, Eviatar (9 січня 2012). Is Evolution of Blind Mole Rats Determined by Climate Oscillations?. PLOS ONE (англ.). 7 (1): e30043. doi:10.1371/journal.pone.0030043. ISSN 1932-6203. PMC 3253805. PMID 22253871.
{{cite journal}}
: Обслуговування CS1: Сторінки із непозначеним DOI з безкоштовним доступом (посилання) - ↑ Lamarck, Jean-Baptiste (1809). Philosophie zoologique ou exposition des considérations relatives à l'histoire naturelle des animaux. Dentu.
- ↑ Dawber), Happold, D.C.D. (David Christopher (2013). Mammals of Africa. Bloomsbury. ISBN 978-1-4081-2253-2. OCLC 830001716.
- ↑ Avivi, Aaron; Oster, Henrik; Joel, Alma; Beiles, Avigdor; Albrecht, Urs; Nevo, Eviatar (22 серпня 2002). Circadian genes in a blind subterranean mammal II: Conservation and uniqueness of the three Period homologs in the blind subterranean mole rat, Spalax ehrenbergi superspecies. Proceedings of the National Academy of Sciences. 99 (18): 11718—11723. doi:10.1073/pnas.182423299. ISSN 0027-8424. PMC 129335. PMID 12193657.
|