V404 Лебедя
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2e/V404Cyg_XRT_halo_fullsize.jpg/200px-V404Cyg_XRT_halo_fullsize.jpg)
V404 Лебедя (V404 Cygni) — подвійна зоря в сузір'ї Лебедя, що складається з чорної діри масою 12 ± 3 мас Сонця[1] та супутника класу G або K з масою, трохи меншою за Сонце.
Загальний опис
Дві зорі розташовані досить близько одна до одної й обертаються з періодом 6,5 доби. Через близькість до чорної діри під дією її сил тяжіння зоря головної послідовності викривлена (має форму яйця) і з часом втрачає масу.
«V» у позначенні вказує на те, що це змінна зоря. Її вважають новою, тому що принаймні тричі у XX столітті вона яскраво спалахувала. Це м'яка рентгенівська тимчасова, оскільки періодично випромінює короткі спалахи рентгенівських променів.
У 2009 році чорна діра в системі V404 Лебедя стала першою чорною дірою, для якої точно виміряли паралакс і таким чином визначили відстань до неї від Сонячної системи; відстань дорівнює 2,39 ± 0,14 кілопарсека[2], або (7,80 ± 0,46) × 103 світлових років.
Гама-випромінювання
22 травня 1989 року Japanese Ginga Team відкрила нове джерело гама-випромінювання, яке позначили як GS 2023+338. Згодом це джерело було ідентифіковано як раніше відома нова, каталогізована як V404 Лебедя.
Спалах у 2015 році
15 червня 2015 року супутник НАСА Swift помітив відновлення активності об'єкта. Почалася всесвітня компанія спостереження, і 17 червня космічний гамма-телескоп Європейського космічного агентства INTEGRAL здійснював моніторинг спалаху. Під час цих спалахів V404 Лебедя була найяскравішим об'єктом на рентгенівському небі — майже в 50 разів яскравішим, ніж Крабоподібна туманність. Інші спалахи зафіксовані у 1938 та 1956 роках, імовірно, взаємозв'язані, імовірно, речовина накопичується в акреційному диску навколо чорної діри[3], поки не досягає точки скидання[4].
Примітки
- ↑ Shahbaz, T.; Ringwald, F. A.; Bunn, J. C.; Naylor, T. та ін. (1994). The mass of the black hole in V404 Cygni. MNRAS. 271: L1—L14. Bibcode:1994MNRAS.271L..10S.
- ↑ Miller-Jones, J. A. C.; Jonker; Dhawan. The first accurate parallax distance to a black hole. The Astrophysical Journal Letters. 706 (2): L230. arXiv:0910.5253. Bibcode:2009ApJ...706L.230M. doi:10.1088/0004-637X/706/2/L230.
- ↑ A JOINT CHANDRA AND SWIFT VIEW OF THE 2015 X-RAY DUST-SCATTERING ECHO OF V404 CYGNI. Архів оригіналу за 8 серпня 2021. Процитовано 8 серпня 2021.
- ↑ Monster Black Hole Wakes Up After 26 Years. integral. ESA. Архів оригіналу за 26 червня 2015. Процитовано 26 червня 2015.
Посилання
- «V404 Cyg: 10 years in quiescence» Elena P. Pavlenko, Yuliana G. Kuznetsova, Sergei Yu. Shugarov and Vladislav S. Petrov. Astrophysics and Space Science Supplement, 276, pp. 65-66
- «The 1989 outburst of V404 cygni: A very unusual x-ray nova» R. M. Wagner, S. Starrfield, A. Cassatella, R. Gonzalez-Riestra, T. J. Kreidl, S. B. Howell, R. M. Hjellming, X. -H. Han, G. Sonneborn
![]() | Це незавершена стаття з астрономії. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
- п
- о
- р
α (Денеб) • β (Альбірео) • γ (Садр) • δ • ε (Джанах) • ζ • η • θ • ι¹ • ι² • κ • λ • μ • ν • ξ • ο¹ • ο² • π¹ (Азельфафага) • π² • ρ • σ • τ • υ • φ • χ • ψ • ω¹ • ω² • b¹ • b² • b³ • c • d • e • f¹ • f² • g • A • P
1 (κ) • 2 • 4 • 6 (β, Альбірео) • 7 (ι¹) • 8 • 9 • 10 (ι²) • 11 • 12 (φ) • 13 (θ) • 14 • 15 • 16 (c) • 17 • 18 (δ, Rukh) • 19 • 20 (d) • 21 (η) • 22 • 23 • 24 (ψ) • 25 • 26 (e) • 27 (b¹) • 28 (b²) • 29 (b³) • 30 • 31 (ο¹) • 32 (ο²) • 33 • 34 (P) • 35 • 36 • 37 (γ, Садр) • 39 • 40 • 41 • 42 • 43 • 44 • 45 (ω¹) • 46 (ω²) • 47 • 48 • 49 • 50 (α, Денеб) • 51 • 52 • 53 (ε, Джанах) • 54 (λ) • 55 • 56 • 57 • 58 (ν) • 59 (f¹) • 60 • 61 • 62 (ξ) • 63 (f²) • 64 (ζ) • 65 (τ) • 66 (υ) • 67 (σ) • 68 (A) • 69 • 70 • 71 (g) • 72 • 73 (ρ) • 74 • 75 • 76 • 77 • 78 (μ) • 79 • 80 (π¹) • 81 (π²)
HD 190360 • GJ 1245
Лебідь X-1 • Лебідь OB2-12 • KIC 9832227 • KY Лебедя • WR 136 • WR 142 • W75N(B)-VLA2 • NML Лебедя • V404 Лебедя