Hidrotalcita
![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Fórmula química | Mg₆Al₂(OH)16[CO₃]·4H₂O |
Epònim | hidro- i talc ![]() |
Classificació | |
Categoria | carbonats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 5.DA.50 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 5.DA.50 ![]() |
Nickel-Strunz 8a ed. | Vb/D.02b ![]() |
Heys | 11.7.4 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | sistema trigonal |
Color | blanc, marronós |
Exfoliació | perfecta en {0001} |
Duresa | 2 |
Lluïssor | cerosa, nacrada |
Color de la ratlla | blanc |
Diafanitat | transparent |
Densitat | 2,03 a 2,09 g/cm³ (mesurada); 2 g/cm³ (calculada) |
Propietats òptiques | uniaxial (-) |
Índex de refracció | nω = 1,511 a 1,531 nε = 1,495 a 1,529 |
Birefringència | δ = 0,016 |
Més informació | |
Estatus IMA | aprovat i mineral heretat (G) ![]() |
Codi IMA | IMA2016 s.p. ![]() |
Any d'aprovació | 1842 |
Símbol | Htc ![]() |
Referències | [1] |
La hidrotalcita és un mineral de la classe dels carbonats, que pertany i dona nom al grup de la hidrotalcita. Va ser trobada per primera vegada pel Prof. K. J. A. Theodor Scheerer (1813-1875) en Snarum, Buskerud (Noruega). Va ser anomenada d'aquesta manera l'any 1842 per Carl Christian Hochstetter, en al·lusió al seu alt contingut d'aigua ('Hydro') i per la seva semblança amb talc.
Característiques
La hidrotalcita és un carbonat de fórmula química Mg₆Al₂(OH)16[CO₃]·4H₂O. Cristal·litza en el sistema trigonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2. Es pot confondre amb la meixnerita. La hidrotalcita-2H, anteriorment coneguda com a manasseïta i ara desacreditada per l'Associació Mineralògica Internacional, és actualment un politip de la hidrotalcita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la hidrotalcita pertany a «05.DA: Carbonats amb anions addicionals, amb H₂O, amb cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: dypingita, hidromagnesita, giorgiosita, widgiemoolthalita, artinita, indigirita, clorartinita, otwayita, zaratita, kambaldaïta, cal·laghanita, claraïta, hidroscarbroïta, scarbroïta, caresita, quintinita, charmarita, stichtita-2H, brugnatel·lita, clormagaluminita, hidrotalcita-2H, piroaurita-2H, zaccagnaïta, comblainita, desautelsita, piroaurita, reevesita, stichtita i takovita.
Formació i jaciments
Va ser descoberta al dipòsit de serpentina i magnesita de Dypingdal, a Snarum (Buskerud, Noruega). També ha estat descrita a altres jaciments d'arreu del planeta, tot i que no es considera un mineral abundant.
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- ↑ «Hydrotalcite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 28 maig 2017].