Hipoglucèmia
![]() | |
![]() | |
Tipus | malaltia del metabolisme de la glucosa, malaltia pancreàtica i malaltia ![]() |
---|---|
Especialitat | endocrinologia ![]() |
Clínica-tractament | |
Símptomes | tremolor ![]() |
Tractament | glucosa ![]() |
Classificació | |
CIM-11 | 5A41 ![]() |
CIM-10 | E16.2 ![]() |
CIM-9 | 251.2 i 251.1 ![]() |
CIAP | T87 ![]() |
Recursos externs | |
Enciclopèdia Catalana | 0114587 ![]() |
DiseasesDB | 6431 ![]() |
MedlinePlus | 000386 ![]() |
eMedicine | 767359, 122122, 124795 i 921936 ![]() |
Patient UK | hypoglycaemia ![]() |
MeSH | D007003 ![]() |
UMLS CUI | C0020615, C0271708 i C0271710 ![]() |
DOID | DOID:9993 ![]() |
La hipoglucèmia (o hipoglicèmia) és la glucèmia anormalment baixa, inferior a 50-60 mg per 100 ml. Es pot presentar en pacients amb diabetis mellitus en tractament amb insulina o amb antidiabètics orals. Quan la hipoglucèmia és intensa s'associa amb alteracions i, fins i tot, pèrdua del coneixement.
Moltes hormones estan relacionades amb el metabolisme de la glucosa, entre elles la insulina i el glucagó (ambdós secretats pel pàncrees), l'adrenalina (d'origen suprarenal), els glucocorticoides i les hormones esteroides (secretades per les gònades i les glàndules suprarenals).
El contrari de la hipoglucèmia és la hiperglucèmia, que és l'indicador més habitual de la diabetis mellitus.
Factors que originen la hipoglucèmia
- Disminució de la neoglicogènesi.
- Disminució del contingut hepàtic de glucogen.
- Resistència hepàtica al glucogen.
- Aportació dietètica insuficient.
- Hiperinsulinèmia secundària a curtcircuit portosistèmic.
Símptomes
Es produeixen sensacions molt variades com:
- Nerviosisme
- Suor
- Tremolors, sensacions vibrants a les mans i en tot el cos
- Polifàgia (gana excessiva)
- Confusió, desorientació, pèrdua de memòria
- Mal de cap
- Diaforesi (sudoració freda)
- Visió borrosa
- Cansament injustificat.
Tractament i prevenció
Per restablir aquest equilibri entre la insulina exògena (normalment injectada) i la glucosa que circula en sang es fa necessària la ingesta immediata d'hidrats de carboni d'absorció ràpida com el sucre o els sucs de fruita. La millora és gairebé immediata.
Per al xoc insulínic, el tractament d'elecció seria l'administració immediata de glucosa o glucagó.
Per evitar recaigudes es recomana que es canviïn els hàbits alimentaris del pacient perquè hi hagi glucosa disponible en sang al llarg de tot el dia. Estan aconsellades àpats reduïts i amb major freqüència, que incloguin hidrats de carboni de digestió i absorció lenta. Sempre que sigui possible caldria evitar el consum d'alcohol i els sucres de ràpida absorció.
Bibliografia
- R.Grau et.al. Ciències per al món contemporani. Ciència en context 1.Editorial Teide.
- Fauci et.al . Harrison. Principios de medicina interna. Ed. McGRAW-HILL. ISBN 84-486-0204-8.
Enllaços externs
- «Hipoglucèmia». Canal Salut. Generalitat de Catalunya.