Gyönk
Gyönk | |||
![]() | |||
Evangélikus templom | |||
| |||
Közigazgatás | |||
Ország | ![]() | ||
Régió | Dél-Dunántúl | ||
Vármegye | Tolna | ||
Járás | Tamási | ||
Jogállás | város | ||
Polgármester | Szaka Gyula (független)[1] | ||
Irányítószám | 7064 | ||
Körzethívószám | 74 | ||
Testvértelepülései | Lista
| ||
Népesség | |||
Teljes népesség | 1648 fő (2023. jan. 1.)[2] | ||
Népsűrűség | 52,45 fő/km² | ||
Földrajzi adatok | |||
Terület | 38,11 km² | ||
Időzóna | CET, UTC+1 | ||
Elhelyezkedése | |||
![]() | |||
![]() | |||
![]() Gyönk Pozíció Tolna vármegye térképén | |||
Gyönk weboldala | |||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Gyönk témájú médiaállományokat. | |||
Sablon • Wikidata • Segítség |
Gyönk (németül Jenk vagy Jink) kisváros Tolna vármegyében, a Tamási járásban.
Fekvése
Tolna megye középső részén, a Tolnai-Hegyhát tájegységben fekszik. Központján a Kölesd-Pincehely közti 6313-as út halad végig, ezen közelíthető meg a 61-es főútról letérve, illetve a 63-as főút irányából is. A 65-ös főúttal a központjában induló és Hőgyészig vezető 6315-ös út kapcsolja össze. További két útja minősül még országos közútnak, öt számjegyű útként: a központjából északnak kiágazó 63 118-as út, ami Miszla és Udvari községekbe vezet, valamint az északi határában, Gerenyáspuszta külterületi településrész mellett délnyugat felé kiágazó a 63 122-es út, melyen a zsákfalunak számító Szárazd község érhető el.
A legközelebbi vasúti megállási pont Keszőhidegkút-Gyönk vasútállomás a Pusztaszabolcs–Pécs-vasútvonalon, a település központjától mintegy 7 kilométerre északra.
Története
Gyönk első ismert említése az 1280-as évekből származik, viszont a környék (és Gyönk) már korábban is lakott térség volt. A község területe a török idők alatt is lakott maradt, a Rákóczi-szabadságharc idején viszont elnéptelenedett. A 18. század eleji betelepítésekor főként magyar és német családok érkeztek a községbe.
Az 1806-ban Nagyszékelyben alapított iskolát 1812-ben Gyönkre helyezték át, ahol ma is működik, Tolnai Lajos Gimnázium néven. A községben 1821-ben már megoldották az úrbéri rendezést. Az 1848–49-es szabadságharcban jelentős szerepe nem volt.
1882-ben készült el a Budapest–Dombóvár–Pécs-vasútvonal, amelyen Gyönk is kapott állomást, de mivel a vasút a Kapos völgyében halad, a településtől ez körülbelül 7 kilométerre került. Innen nyílt egy kiágazás Tamásiba 1893 végén (Keszőhidegkút-Gyönk–Tamási-vasútvonal), de 1990-től ezen a vonalon már csak teherforgalom van.
1891-ben 3371 német és magyar lakosa volt. Az 1910-es népszámlálás idején 3291 lakosából 2055 fő (62,4%) vallotta magát németnek, a magyarok 1222 fővel 37,1%-os részarányt képviseltek. A helység vallási sokszínűségét láthatjuk a felekezeti adatokban. A németek többsége evangélikus volt, de sokan követték a római katolikus hitet is; a magyarok többsége református volt, és élt itt egy jelentős zsidó közösség is, akiknek zsinagógája és külön hitközségi iskolája volt. Számokban kifejezve: 1406 evangélikus (42,7%), 1205 református (36,6%), 492 római katolikus (14,9%), 180 izraelita (5,5%). 1944-ben a törvények értelmében zsidónak minősülő személyeket deportálták, a háború után pedig a németség egy részét hurcolták málenkij robotra. 1947-ben a csehszlovák–magyar lakosságcsere keretében 9 felvidéki magyar családot (55 fő) telepítettek ide Martos községből. 2001-ben az egykor többséget alkotó németség már kisebbséget alkotott, a 2240 lakosból 274 fő vallotta magát német nemzetiségűnek (12,2%), német kulturális értékekhez, hagyományokhoz kötődött 463 fő (20,7%), német anyanyelvű volt 181 fő (8,1%), a német nyelvet családi-baráti körben használók száma pedig 177-re apadt(7,9%).
Gyönk a 19. század végétől a Simontornyai járás székhelye volt, melynek neve 1950-től Gyönki járás lett, majd 1961-ben megszűnt.
2009. július 1. óta város.
Közélete
Polgármesterei
- 1990–1994: Fekete József (független)[3]
- 1994–1998: Fekete József (független)[4]
- 1998–2002: Fekete József (független)[5]
- 2002–2006: Katz Gyula (független)[6]
- 2006–2010: Fekete József (független)[7]
- 2010–2014: Katz Gyula István (Fidesz-KDNP)[8]
- 2014–2019: Katz Gyula István (Fidesz-KDNP)[9]
- 2019–2024: Szaka Gyula (független)[1]
- 2024– :
Népesség
A település népességének változása:
Lakosok száma | 2091 | 2057 | 2048 | 1835 | 1623 | 1648 |
2013 | 2014 | 2015 | 2021 | 2022 | 2023 |
A 2011-es népszámlálás során a lakosok 78,6%-a magyarnak, 3,6% cigánynak, 11,9% németnek mondta magát (21% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). A vallási megoszlás a következő volt: római katolikus 26,7%, református 14,8%, evangélikus 14,6%, felekezeten kívüli 10,5% (33% nem nyilatkozott).[10]
2022-ben a lakosság 91,7%-a vallotta magát magyarnak, 9,7% németnek, 2,8% cigánynak, 0,2% románnak, 0,2% ruszinnak, 0,1-0,1% örménynek, horvátnak, ukránnak, szlováknak és szlovénnek, 1,1% egyéb, nem hazai nemzetiségűnek (8,3% nem nyilatkozott; a kettős identitások miatt a végösszeg nagyobb lehet 100%-nál). Vallásuk szerint 27,7% volt római katolikus, 13,8% evangélikus, 13,1% református, 0,3% görög katolikus, 0,1% ortodox, 0,2% egyéb keresztény, 0,9% egyéb katolikus, 10,8% felekezeten kívüli (33% nem válaszolt).[11]
Nevezetességek
- Tájház: A tájház a 19. század közepe táján épült, zsúptetős, vert falú ház volt. Az 1930-as években új istálló és fészer épült, a régi istállóból pedig szerszámos kamra lett. Lackner Aladár evangélikus esperes és családja 20 éven át gyűjtötték a gyönki és környékbeli értékes tárgyi emlékeket, a protestáns németség használati tárgyait, ennek eredménye a tájházban látható.
- Evangélikus templom: 1896-ban készült el. A neogótikus stílusú templomot Reppmann Gyula műépítész tervezte. Dél-Dunántúl legnagyobb evangélikus temploma. A templom orgonáját a Rieger orgonagyár készítette 1897-ben.
- Katolikus templom: 1926-ban épült. A templom építésének ügyében sokat tett dr. Éri Márton.
- Református templom: 1775–1777 között épült, s 1777. május 25-én szentelték fel. Először torony nélkül, majd fa harangtoronnyal. Mai tornya 1836-ban készült el. Orgonája a templom második orgonája, Angster József pécsi mester műve 1910-ből. Ma is működő toronyórája elődje 1855-ből származik. A méretes szerkezet még ma is a templom tornyában látható. A templom műemlék.
- Magyary-Kossa kastély: A klasszicista stílusú, emeletes, 11 tengelyes, kéttraktusos elrendezésű, teljesen alápincézett épületet az 1830-as években emelték.[12] Építtetője Magyary-Kossa Sámuel (1781–1866). A kastély falán egy téves építési időpontot jelző tábla látható.[forrás?] A Magyary-Kossa család után más családok is birtokolták. Az épület a református templomhoz hasonlóan műemlék.
Ismert személyek
Itt születtek, itt éltek
- Fischer S. Gyula, teljes nevén Fischer Simon Gyula (1892. szeptember 10. – 1939 után) dévai ortodox főrabbi.
- Keck Antal magyar ügyvéd, országgyűlési képviselő (1906–1998)
Testvérvárosok
Darmstadt, Németország, 1990 óta
Griesheim, Németország, 1990 óta
Wilkau-Haßlau, Németország, 1997 óta
Bar-le-Duc, Franciaország, 1996 óta
Jegyzetek
- ↑ a b Gyönk települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Nemzeti Választási Iroda, 2019. október 13. (Hozzáférés: 2024. július 30.)
- ↑ Magyarország helységnévtára (magyar és angol nyelven). Központi Statisztikai Hivatal, 2023. október 30. (Hozzáférés: 2023. november 5.)
- ↑ Gyönk települési választás eredményei (magyar nyelven) (txt). Nemzeti Választási Iroda, 1990 (Hozzáférés: 2020. február 21.)
- ↑ Gyönk települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 1994. december 11. (Hozzáférés: 2019. december 8.)
- ↑ Gyönk települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 1998. október 18. (Hozzáférés: 2020. május 2.)
- ↑ Gyönk települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 2002. október 20. (Hozzáférés: 2020. május 2.)
- ↑ Gyönk települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 2006. október 1. (Hozzáférés: 2020. május 2.)
- ↑ Gyönk települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Országos Választási Iroda, 2010. október 3. (Hozzáférés: 2011. október 16.)
- ↑ Gyönk települési választás eredményei (magyar nyelven) (html). Nemzeti Választási Iroda, 2014. október 12. (Hozzáférés: 2016. február 4.)
- ↑ Gyönk Helységnévtár
- ↑ Gyönk Helységnévtár
- ↑ A kastély a muemlekem.hu oldalon. (Hozzáférés: 2014. április 26.)
További információk
- Gyönk Önkormányzatának honlapja
- Gyönk – Térkép Kalauz
- A Gyönk és Környéke Evangélikus Egyházközség honlapja
- Kálmán Dezső: A gyönki ev. ref. gymnasium története, 1806–1900. Szegzárd: Újfalusi ny. 1901.
- Tájékoztató a Gyönki Állami Általános Gimnáziumról, 1806–1956. Szekszárd: Gimnázium Igazgatósága. 1956.
- Tolna megye, Gyönk és környéke német nemzetiségű lakóinak hímzései. Tan. Lackner Aladár, szerk. Németh Pálné, mintagyűjt. Lackner Aladárné, rajz. Weil Miklósné. Szekszárd: Babits Mihály Művelődési Központ. 1982. = Mintagyűjtemény – Babits Mihály Megyei Művelődési Központ, ISBN 963-01-9456-2
- Lackner Aladár: Gyönk, Német tájház / Deutsches Heimatmuseum. Budapest: Tájak, Korok, Múzeumok Egyesület. 1986. = Tájak, Korok, Múzeumok Kiskönyvtára, 231. ISBN 963-555-342-0
- Szilágyi Mihály: Gyönk. Szerk. Gaál Attila. Budapest: Száz Magyar Falu Könyvesháza Kht. 2000. = Száz Magyar Falu Könyvesháza, ISBN 963-9287-05-9
- Horváth György: Községünk: Gyönk: Helytörténeti olvasókönyv. Gyönk: Önkormányzat. 2001. ISBN 963-00-7554-7
- Horváth György: A gyönki Helikon hegyének poétái. Gyönk: Önkormányzat. 2004. ISBN 963-216-713-9
- Gyönki emlékképek, 1948–1970. Gyönk: Gyönki Baráti Kör. 2005. = Átélt Történelem,
- Gyönki mozaikok. Gyönk: Gyönki Baráti Kör Egyesület. 2008. = Átélt Történelem, ISBN 978-963-06-4599-7
- Gyönk nagyközség várossá nyilvánítási kezdeményezése. Gyönk: Önkormányzat. 2009. ISBN 978-963-06-7996-1
- Marcsa Dávid: A gyönki Magyary-Kossa kastély története. Gyönk: szerzői. 2010. ISBN 978-963-06-9556-5
- Marcsa Dávid: A hazáért 110 gyönki honvéd hősi halált halt. Gyönk: szerzői. 2011. ISBN 978-963-08-0921-4
- Marcsa Dávid: Pillantás a múltba: Gyönki képeslapok, 1898–1950. Gyönk: szerzői. 2012. ISBN 978-963-08-3789-7
- Majnay Klára: Gyönki hangoskodók: Zenészek régen és ma. Gyönk: szerzői. 2014. ISBN 978-963-08-9933-8
- Marcsa Dávid: Világunk völgyében: Gyönki mesekönyv. Ill. a szerző. Gyönk: szerzői. 2016. ISBN 978-963-12-5446-4
- A gyönki Tolnai Lajos Gimnázium sportélete, 1948–1990 között: Egykori diákok visszaemlékezései alapján. Szerk. Gulyás István. Gyönk: Tolnai Lajos Gimnázium. 2018. ISBN 978-615-00-3343-3
Kapcsolódó szócikkek
Földrajzportál
Magyarország-portál