Stearinska kiselina
![]() | |
![]() | |
Nazivi | |
---|---|
IUPAC naziv Octadecanoic acid | |
Drugi nazivi C18:0 (Lipidni brojevi) | |
Identifikacija | |
| |
3D model (Jmol) |
|
DrugBank |
|
ECHA InfoCard | 100.000.285 |
PubChem[2][3] C ID |
|
SMILES
| |
Svojstva | |
C18H36O2 | |
Molarna masa | 284g/mol |
Gustina | 0,847 g/cm3 na 70 °C |
Tačka topljenja | 696 °C (1.285 °F; 969 K) |
Tačka ključanja | 383 °C (721 °F; 656 K) |
Indeks refrakcije (nD) | 1,4299 |
Ukoliko nije drugačije napomenuto, podaci se odnose na standardno stanje materijala (na 25 °C [77 °F], 100 kPa). | |
![]() ![]() ![]() | |
Reference infokutije | |
Stearinska kiselina je zasićena masna kiselina sa 18 ugljenika dugim lancom i IUPAC imenom oktadekanoinska kiselina. Ona je voskasta čvrsta materija, sa hemijskom formulom C18H36O2, ili CH3(CH2)16COOH. Njeno ime potiče od grč. στέαρ, ("stéar"; genitiv: "stéatos"), što znači loj. Soli i estri stearinske kiseline su stearati.
Prehrambeni izvori
Stearinska kiselina se javlja u mnogim životinjskim i biljnim mastima i uljima, mada je zastupljenija u mastima životinjskog porekla. Značajan izuzetak su kakao maslac i ši maslac koji sadrže 28–45% stearinske kiseline.[4]
Reakcija
Stearinska kiselina podleže tipičnim reakcijama zasićenih karboksilnih kiselina, kao što su redukcija do stearil alkohola, i esterifikacija sa nizom alkohola.
Stearinska kiselina se koristi zajedno sa ricinusom za pripremu tekstilnih omekšivača. Oni se zagrevaju i mešaju sa kaustičnom potašom ili kaustičnom sodom.
Reference
- ^ Susan Budavari, ур. (1989). [erck Index (11th изд.). Rahway, New Jersey: Merck & Co., Inc. стр. 8761. ISBN 9780911910285.
- ^ Li Q, Cheng T, Wang Y, Bryant SH (2010). „PubChem as a public resource for drug discovery.”. Drug Discov Today. 15 (23-24): 1052—7. PMID 20970519. doi:10.1016/j.drudis.2010.10.003. уреди
- ^ Evan E. Bolton; Yanli Wang; Paul A. Thiessen; Stephen H. Bryant (2008). „Chapter 12 PubChem: Integrated Platform of Small Molecules and Biological Activities”. Annual Reports in Computational Chemistry. 4: 217—241. doi:10.1016/S1574-1400(08)00012-1.
- ^ Beare-Rogers J., Dieffenbacher A. Holm J.V. (2001). „Lexicon of lipid nutrition (IUPAC Technical Report)”. Pure and Applied Chemistry. 73 (4): 685—744. doi:10.1351/pac200173040685.
Literatura
- Susan Budavari, ур. (1989). [erck Index (11th изд.). Rahway, New Jersey: Merck & Co., Inc. стр. 8761. ISBN 9780911910285.
Spoljašnje veze
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- NIST
- p
- r
- u