Ядерна бомба Mark 36
Ядерна бомба Mark 36 | |
---|---|
![]() Mark 36 | |
Тип | Термоядерна гравітаційна бомба |
Походження | ![]() |
Історія використання | |
Війни | Холодна війна |
Історія виробництва | |
Розробник | Лос-Аламоська національна лабораторія |
Виготовлення | 1956—1962 |
Виготовлена кількість | 920 |
Варіанти | Y1 «брудна» Y2 «чиста» |
Характеристики | |
Вага | 7,938 — 8,029 кг |
Довжина | 3,8 м |
Діаметр | 143—150 cм |
![]() |
Ядерна бомба Mark 36 — важка ядерна бомба високої потужності, розроблена в 1950-х роках. Термоядерний пристрій побудований за багатоступінчастою схемою, використовував вторинний синтез для отримання потужності приблизно до 10 мегатонн в тротиловому еквіваленті.
Історія
Mark 36 була вдосконаленою версією попередньої ядерної бомби Mark 21, яка була збройовою версією дизайну «Shrimp», першої термоядерної бомби на сухому паливі (дейтерид літію), яку Сполучені Штати випробували в термоядерній бомбі Кастл Браво випробування в 1954 р.[1]
Бомба Mark 21 була розроблена та розгорнута одразу після Кастл Браво, у 1955 році. Конструкція Mark 21 продовжувала вдосконалюватися, і у квітні 1956 року було розпочато виробництво пристрою Mark 36[2]. У 1957 році всі старі бомби Mark 21 були переобладнані в бомби Mark 36 Y1 Mod 1. Загалом було виготовлено 920 бомб Mark 36 як нові або переобладнані з 275 бомб Mark 21, виготовлених раніше.
Усі ядерні бомби Mark 36 були зняті з експлуатації в період із серпня 1961 року до січня 1962 року, замінені ядерною бомбою B41 більшої потужності.
Вижили
Корпус Mark 36 дожив до наших днів виставлений в галереї холодної війни в Національному музеї ВПС США в Дейтоні, штат Огайо.
Корпус Mark 36 можна знайти в Музеї стратегічної авіації та космонавтики поблизу Ешленда, штат Небраска.
Також MK 36 можна знайти в музеї авіації «Крила над Скелястими горами» в районі Лоурі в Денвері, штат Колорадо.
Технічні характеристики
Бомба Mark 36 мала розмір 143—150 см в діаметрі, залежно від версії, і 3,8 м в довжину. Важила 7 938 або 8 029 кг залежно від версії.
Було 2 основних варіанти: звичайна («брудна») зброя під назвою Y1 і «чиста» версія Y2 з низькою часткою поділу[3]. Чистий варіант використовував інертну стадію термоядерного синтезу тампер-штовхач (див. дизайн Теллера-Улама), такий як свинець або вольфрам. У «брудному» варіанті використовувався штовхач зі збідненим ураном або ураном-238, який піддавався розщепленню під час термоядерного згоряння на другій стадії, подвоюючи потужність зброї. Чак Хансен писав у «Мечах Армагеддону» (1995), що ядерна бомба Mark 36 була виготовлена у двох версіях: чистій і брудній. Він заявив, що чиста версія Mark 36 мала потужність 6 мегатонн, а брудна версія Mark 36 має максимальну потужність 19 мегатонн.
Див. також
Примітки
|
|
![]() | Це незавершена стаття про зброю. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |