Åsne Seierstad
Åsne Seierstad | |||
---|---|---|---|
![]() Seierstad i 2007 | |||
Født | 10. feb. 1970[1][2][3]![]() Oslo[4] Lillehammer[5] | ||
Beskjeftigelse | Journalist, skribent | ||
Akademisk grad | Cand.mag. | ||
Utdannet ved | Universitetet i Oslo | ||
Far | Dag Seierstad | ||
Mor | Frøydis Guldahl | ||
Nasjonalitet | Norge | ||
Språk | Norsk[6] | ||
Utmerkelser | 11 oppføringer Bokhandlerprisen (2002) Fredrikkeprisen (2003) Årets Peer Gynt (2003) Fritt Ords Pris (2001) Den store journalistprisen (2003) Neshornprisen (2016) (sammen med: Erik Hillestad)[7] Torgny Segerstedts frihetspenn (2010)[8] Leipzigs bokpris for europeisk forståelse (2018) Brageprisen (2016)[9] Ingrid Aunes minnepris (2023)[10] Bjørnsonprisen (2023)[11] | ||
Sjanger | Dokumentarlitteratur | ||
Debut | Med ryggen mot verden: Portretter fra Serbia (2000) | ||
Viktige verk | Bokhandleren i Kabul | ||
IMDb | IMDb | ||
Åsne Seierstad på Commons |
Åsne Guldahl Seierstad (født 10. februar 1970 i Oslo) er en norsk journalist og sakprosaforfatter. Hun er særlig kjent for dokumentariske bøker med skildringer av hverdagsliv i krigs- og konfliktområder.[12]
Seierstad er cand.mag. fra Universitetet i Oslo med fagene russisk, spansk og idéhistorie. Hun ble frilansjournalist for Arbeiderbladet mens hun studerte statsvitenskap ved Universitetet i Moskva.
Hun holdt til i Russland fra 1993 til 1996, hvor hun dekket krigen i Tsjetsjenia. I 1997 var hun reporter i Kina. Fra 1998 til 2000 arbeidet hun i Dagsrevyen i NRK, og dekket blant annet krigen i Kosovo. Senere har hun dekket både krigen i Afghanistan og krigen i Irak under den amerikanske invasjonen i 2003 for både norsk og svensk fjernsyn.
Som reporter er hun inspirert av den polske journalisten Ryszard Kapuściński.[13]
Forfatterskap
Bokhandleren i Kabul er en sakprosabok som er skrevet etter metoden «deltagende observerende intervju», og utgitt i 2002 på forlaget Cappelen Damm. Metoden gir dyp innsikt i intervjuobjektet. Metoden er ellers mest brukt av sosialantropologer. Metoden benyttet i boken reflekter ikke det etiske aspektet knyttet til metoden, da flere av intervjuobjektene blir utlevert i den grad at de er gjenkjennbare og dermed kan skape uheldige konsekvenser i lys av afghansk kultur. Dermed blir det misvisende å knytte teksten til metoden "deltagende observerende intervju". Boken har ligget i 41 sammenhengende uker på bestselgerlisten i The New York Times.
Seierstad er blitt kritisert for innholdet i boken, og den omtalte bokhandleren, Shah Mohammed Rais, saksøkte henne og forlaget for Oslo tingrett. I tingretten tapte forfatteren og forlaget, og de ble dømt til å betale bokhandlerens kone, Suraia Rais, en oppreisning på kr 125 000 hver.[14] Retten mente boken krenker privatlivets fred og beskrev følelsene og tankene til bokhandleres kone uten å ha dekning for det. Videre skal Seierstad ikke ha handlet i god tro, og bokhandlerens kone er blitt krenket gjennom boken.[15]
Seierstad og forlaget anket dommen til Borgarting lagmannsrett der de ble frikjent i desember 2011. Saken ble anket til Høyesterett.[16] Høyesterett ga Seierstad og forlaget medhold i mai 2015.[17]
I 2016 gav hun ut boka To søstre som handler om hvordan to søstre fra Bærum ble radikalisert og reiste til Syria for å slutte seg til terrororganisasjonen IS. Boka ble belønnet med Brageprisen i klassen for beste sakprosabok. Boka var tiårets tredje mest solgte sakprosabok i Norge.[18]I oktober 2022 kom boka Afghanerne, også den nominert til Brageprisen. Juryen skrev: "Åsne Seierstad står frem som en modig fortolker av vår nærmeste samtid. Afghanerne blir stående som inngangsport til fortellingen om de menneskelige omkostningene i lys av NATOs engasjement og Norges rolle i Afghanistan."[19]
Familie
Hun er datter av amanuensis Dag Seierstad og lektor Frøydis Guldahl.[20] Hun var tidligere samboer med musiker Trygve Seim som hun har to barn med.[21]
Hedersbevisninger
- 1999: Gullruten
- 2001: Fritt Ords honnør
- 2002: Årets frilanser
- 2002: Bokhandlerprisen
- 2003: Den store journalistprisen
- 2003: Årets Peer Gynt
- 2004: EMMA (Ethnic Multicultural Media award)
- 2004: Prix de Libraires
- 2016: Brageprisen i klassen for beste sakprosabok for «To søstre»[22]
- 2016: Neshornet, Klassekampens kulturpris[23]
- 2023: Ingrid Aunes minnepris[24]
Bibliografi
- 2000 Med ryggen mot verden: Portretter fra Serbia
- 2002 Bokhandleren i Kabul
- 2003 Hundre og en dag
- 2007 De krenkede
- 2013 En av oss : En fortelling om Norge
- 2016 To søstre [25]
- 2022: Afghanerne
Referanser
- ^ Munzinger Personen, oppført som Asne Seierstad, Munzinger IBA 00000031370, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Åsne_Seierstad[Hentet fra Wikidata]
- ^ Internet Movie Database, IMDb-ID nm1519690, besøkt 16. oktober 2015[Hentet fra Wikidata]
- ^ Gemeinsame Normdatei, besøkt 13. desember 2014[Hentet fra Wikidata]
- ^ The International Who's Who of Women 2006[Hentet fra Wikidata]
- ^ http://data.bnf.fr/ark:/12148/cb14488474n; Autorités BnF; besøksdato: 10. oktober 2015; BNF-ID: 14488474n.
- ^ «Neshornprisen 2016», publisert i Klassekampen, utgitt 24. desember 2016[Hentet fra Wikidata]
- ^ torgnysegerstedt.se[Hentet fra Wikidata]
- ^ «Åsne Seierstad vant Bragepris», publisert i VG, utgitt 23. november 2016[Hentet fra Wikidata]
- ^ www.nrk.no[Hentet fra Wikidata]
- ^ «Åsne Seierstad fekk Bjørnsonpris», utgitt 24. mai 2023, besøkt 4. april 2024[Hentet fra Wikidata]
- ^ Cathrine Sandnes: Inn i sin tid. Åsne Seierstad blir 50 år - Klassekampen 7. februar 2020
- ^ Fra nettsidene til avisen Dagbladet: «Snart kan vi også vente ei bok der en av vår tids store krigsreportere, Ryszard Kapuscinski - Åsne Seierstads forbilde - skriver om antikkens Herodot, den store greske historiker og krigsskildrer.»
- ^ «Bokhandlerens kone får oppreisning, Aftenposten» 24. juli 2010. Besøkt 24. juli 2010
- ^ NRK 24. juli 2010 Besøkt 25. juli 2010
- ^ Eivind Sørlie (13.12.2011). «Åsne Seierstad fri i lagmannsretten». Aftenposten. Besøkt 13.12.2011.
- ^ Brakstad, Tommy H.S. «Åsne Seierstad vant over bokhandleren i Høyesterett». Nettavisen. Besøkt 23. november 2016.
- ^ Steenberg, Nora (20. desember 2018). «Tiårsliste: Her er sakprosaens Topp 50». BOK365.no. Besøkt 22. desember 2018.
- ^ Steenberg, Nora; Steenberg, Nora (27. oktober 2022). «Her er de Brage-nominerte». BOK365.no. Besøkt 3. november 2022.
- ^ (no) «Åsne Seierstad» i Store norske leksikon Biografi
- ^ http://www.adressa.no/pluss/magasin/2016/11/12/Krigen-f%C3%A5r-fred-for-%C3%85sne-13771030.ece
- ^ «Brageprisen til Åsne Seierstad og Monica Isakstuen». Aftenposten. Besøkt 23. november 2016.
- ^ Wold, Bendik (24. desember 2016). «Neshornprisen 2016». Klassekampen. Arkivert fra originalen 26. desember 2016.
- ^ NRK (19. september 2023). «Ingrid Aunes minnepris utdelt». NRK. Besøkt 20. september 2023.
- ^ Hovdenakk, Sindre (20.10.2016). «Bokanmeldelse: Åsne Seierstad «To søstre»». VG. Besøkt 22. oktober 2016.
Eksterne lenker
- (en) Åsne Seierstad – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- (en) Åsne Seierstad på Internet Movie Database
- (no) Åsne Seierstad hos Sceneweb
- (en) Åsne Seierstad på X (tidligere Twitter)
- (no) «Åsne Seierstad» i Store norske leksikon
- (no) Åsne Seierstad i Cappelen Damm Forlag
- (no) Åsne Seierstad i NRK Forfatter
Forrige mottaker: Lars Saabye Christensen | Vinner av Bokhandlerprisen (2002) | Neste mottaker: Per Petterson |
Forrige mottaker: Pia Maria Roll Kaj Skagen | Vinner av Neshornet, Klassekampens kulturpris sammen med Erik Hillestad (2016) | Neste mottaker: Bodil Stenseth Olaug Nilssen |
Portal: Litteratur
- v
- d
- r
- Hans Heiberg (1979)
- Philip Houm
- Hermod Skånland og Anne Ma Ødegaard (1980)
- Ikke utdelt (1981)
- Hans Børli (1982)
- Ikke utdelt (1983)
- Arvid Hanssen
- Lars Roar Langslet
- Alf Steinsøy og Anne-Lisa Amadou (1984)
- Johs. Andenæs
- Carsten Smith og Dag Sørli (1985)
- Åge Rønning
- Odd Kvaal Pedersen
- Radio Immigranten og Anders Bratholm (1986)
- Peter Wessel Zapffe
- Harald L. Tveterås
- Birgitte Grimstad og Lillebjørn Nilsen (1987)
- Barthélemy Niava (1988)
- Hå Gamle Prestegard
- Espevær Husmorlag og Thomas Thiis-Evensen (1989)
- Jahn Thon
- Egil Bakke
- Edvard Beyer
- Elisabeth Gording
- Bestemødrene foran Stortinget og Sidsel Mørck (1990)
- Stiftelsen Aur Prestegård (1991)
- Odd Abrahamsen
- Arquebus krigshistorisk museum
- Svein Ellingsen
- Erik Hillestad og Egil Hovland (1992)
- Jon Godal
- Sverre Ødegaard
- Arild Haaland
- Dagmar Loe og Anne-May Nilsen (1993)
- Carl Fredrik Thorsager og Helga Arntzen (1994)
- Harald Noreng og Hans P.S. Knudsen (1995)
- Kari Risvik
- Kari Vogt
- Christian Norberg-Schulz
- Rune Slagstad
- Cato Guhnfeldt
- Axel Jensen og Knut Wigert (1996)
- Nasa Borba (1997)
- Kristin Brudevoll
- Erik Dammann og Ørnulf Ranheimsæter (1998)
- Aldo Keel (1999)
- Tor Bomann-Larsen
- Hans Fredrik Dahl
- Geir Hestmark
- Geir Kjetsaa
- Torill Steinfeld
- Jan Otto Hauge
- Reidar Hirsti
- Ivan Kristoffersen
- Arve Solstad og Kadra (2000)
- Åsne Seierstad (2001)
- Ottar Brox og Åge Hovengen (2002)
- Willy A. Kirkeby (2003)
- Kristian Ottosen (2004)
- Trygve Refsdal og Hermund Slaattelid (2005)
- Tom Martinsen (2006)
- Janet Garton
- Ljubiša Rajić
- Ebba Haslund
- Sissel Benneche Osvold og Niels Chr. Geelmuyden (2007)
- Arnhild Lauveng (2008)
- Erik Fosse og Mads Gilbert
- Else Michelet (2009)
- Harald Eia
- Bjørn Vassnes og Dag O. Hessen (2010)
- Odd S. Lovoll (2011)
- Valerie Louhibi (2012)
- Nina Johnsrud (2012) Per Edgar Kokkvold (2013)
- Flemming Rose og Vebjørn Selbekk (2015)
- Loveleen Rihel Brenna og Walid al-Kubaisi (2016)
- (2017) Leo Ajkic
- Amina Bile
- Nancy Herz og Sofia Srour
- (2018) Simon Malkenes
- (2019) Levi Fragell
- (2020) Sara Johnsen og Pål Sletaune
- (2021) Utøya og Jørgen Watne Frydnes
- (2022) Lise Klaveness
- (2023) Ella Marie Hætta Isaksen