Hermod Skånland
Hermod Skånland | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 15. juni 1925![]() | ||
Død | 16. apr. 2011[1]![]() | ||
Beskjeftigelse | Samfunnsøkonom, bankier ![]() | ||
Embete |
| ||
Søsken | Vegard Skånland | ||
Nasjonalitet | Norge | ||
Utmerkelser | Finlands løves orden Kommandør av St. Olavs Orden St. Olavs Orden | ||
Hermod Skånland på Commons |
Hermod Skånland (født 15. juni 1925 i Tromsø, død 16. april 2011 på Jaren[2]) var en norsk samfunnsøkonom og sentralbanksjef fra 1985 til 1994.
Liv og virke
Bakgrunn
Hermod Skånland var sønn av skolerektor Peder Skånland (1885–1958) og lærerinne Margit Maurstad (1893–1977). Han tok sin examen artium i 1944, studerte sosialøkonomi med studieopphold i Nederland og USA under Ragnar Frisch, og avla eksamen ved Universitetet i Oslo i 1951.
Karriere
Han begynte som forsker i Statistisk Sentralbyrå, men ble allerede etter ett år ansatt som konsulent i Finansdepartementet.[3] Dette var ikke ukontroversielt, for han kunne vel regnes blant de minst erfarne blant søkerne.[4] Allerede i 1953 hadde han fast ansettelse som fungerende assisterende sekretær.[5] Han forble i Finansdepartementet i mange år, unntatt et studieavbrudd i USA midt i 1950-årene.
Skånland satt som sentralbanksjef fra 1985 til 1994, etter 14 år som visesentralbanksjef.
Han ledet en rekke offentlige utvalg, blant annet Prisproblemutvalget, Energiøkonomiseringsutvalget, Kredittstrukturutvalget og Tempoutvalget.
I 1994 tok han til orde for at tempoet i petroleumsutvinning burde reduseres. Hovedargumentet var todelt: dels mente at han politikerne ikke greide å frikoble bruken av petroleumsformuen fra kontantstrømmen fra den løpende utvinningen, og dels mente han at ny teknologi ville føre til at man ville kunne utvinne mer senere.[6]
Utmerkelser
Skånland mottok en rekke norske og utenlandske ordener og priser for sitt virke.[7] Han ble i 1987 utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden. I 1998 ble han hedret med utnevnelse til kommandør med stjerne av Finlands løves orden, og han ble samme år utnevnt til kommandør med stjerne av Den islandske falkeorden. Skaanland ble i 1990 utnevnt til kommandør av Luxembourgs Fortjenesteorden. Han ble i 1980 hedret med Fritt Ords honnør, og i 1998 ble han tildelt Sosialøkonomprisen.
Bibliografi
- (no) Publikasjoner av Hermod Skånland i BIBSYS
- Inntektspolitikkens dilemma – kan det løses? J.W. Cappelens Forlag 1981. ISBN 82-02-04872-9
Om Skånland
Qvigstad, Jan Fredrik (2005-06-15), «Pengenes aktsomme vokter», Aftenposten, arkivert fra originalen on 2007-09-26, https://web.archive.org/web/20070926212857/http://www.norges-bank.no/Pages/Article____13725.aspx Arkivert 26. september 2007 hos Wayback Machine.
Referanser
- ^ www.dagbladet.no[Hentet fra Wikidata]
- ^ [«Arkivert kopi». Arkivert fra originalen 19. april 2011. Besøkt 17. april 2011. aftenpladet.no: «Hermod Skånland er død»
- ^ Kleppe, Per. «Hermod Skånland». I Helle, Knut. Norsk biografisk leksikon (norsk). Oslo: Kunnskapsforlaget.
- ^ Lie, Einar (1995). Ambisjon og tradisjon. Finansdepartementet 1945–1965 (norsk). Oslo: Universitetsforlaget. s. 192.
- ^ Lie, 1995: p. 313
- ^ Skånland, Hermod (1994-06-18) Vårt tempo for petroleumstømming Aftenposten
- ^ «Om forfatteren» Arkivert 5. november 2011 hos Wayback Machine., CV for Hermod Skånland.
- v
- d
- r
- Karl Gether Bomhoff (1893–1920)
- Nicolai Rygg (1920–1946)
- Gunnar Jahn (1946–1954)
- Erik Brofoss (1954–1970)
- Knut Getz Wold (1970–1985)
- Hermod Skånland (1985–1993)
- Torstein Moland (1994–1995)
- Kjell Storvik (1996–1998)
- Svein Gjedrem (1999–2010)
- Øystein Olsen (2011–2022)
- Ida Wolden Bache (2022–)